КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №359/1359/2021                                                                              Головуючий у І інстанції - Семенюта О.Ю.
апеляційне провадження №22-ц/824/12124/2021                                    Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
21 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
за участю секретаря Немудрої Ю.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2021 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Ейвон Косметікс Юкрейн» про визнання незаконним розірвання договору про надання послуг в односторонньому порядку та стягнення моральної і майнової шкоди, 
 
встановив:
 
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із позовом до ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» про визнання незаконним розірвання договору про надання послуг в односторонньому порядку та стягнення моральної і майнової шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 червня 2018 року вона уклала з ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» в особі фахівця з координації обслуговування партнерів та районних менеджерів ОСОБА_2 договір про надання послуг №24749773.
В травні 2019 року позивач дізналася, що вона вже не є партнером компанії та про те, що з нею було розірвано договір. 
В той же час, вона не була належним чином повідомлена про таке розірвання, а відповідач діяв всупереч вимог п.10.1, п.10.6 статті 10, п.11.1 статті 11 укладеного договору, а тому відповідно до п.13.8 статті 13 договору має понести відповідальність за неналежне виконання зобов`язань відповідно до чинного законодавства. 
Зазначила, що такими протиправними діями відповідач завдав їй матеріальну та моральну шкоду. 
Матеріальна шкода становить 97086 гривень 36 копійок, оскільки саме такий дохід позивач втратила за період з 05 травня 2019 року по 09 лютого 2021 року. 
При цьому місячний розмір доходу позивач зазначає як 4623 гривень 16 копійок. 
Крім того, дії відповідача спричинили їй моральну шкоду, оскільки вона зазнала моральних страждань, втратила час і надію на заробіток. 
Завдану моральну шкоду позивач оцінила у 3000000 грн.
Просила суд, визнати неправомірним розірвання в односторонньому порядку договору про надання послуг №24749773 від 18 червня 2018 року, стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду у розмірі 97086 гривень 36 копійок та моральну шкоду у розмірі 3000000 грн.
У квітні 2021 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог. 
Зазначила, що оскільки відповідно до умов відповідача стосовно сімейного бізнесу партнерів, позивач мала можливість передати свій бізнес доньці, однак відповідач позбавив її такої можливості з невідомих мотивів. 
Так, співпрацювати з відповідачем можливо до 80 років, то за підрахунками позивача вона ще 21 рік могла працювати, а потім ще донька 25 років. 
Тобто разом це 46 років упущеної вигоди, а всього з урахуванням її можливого доходу у зазначеному вище розмірі, така упущена вигода склала б 2581086 гривень 36 копійок. 
Саме таку майнову шкоду позивач просить стягнути з відповідача на її користь. 
Крім того, виключно для роботи з відповідачем позивач зареєструвалась як фізична особа-підприємець і з вини відповідача була вимушена припинити свою діяльність. 
Інші позовні вимоги залишились незмінними.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2021 року у задоволенні позову було відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що відповідачем було порушено п. 10.6 статті 10 Договору №24749773 від 18 червня 2018 року, а саме норму, якою врегульовано, що відповідач повинен був попередити її про розірвання договору в односторонньому порядку не пізніше ніж за 15 календарних днів до дати розірвання Договору.
Зазначає, що відповідач не повідомив її у вказаний строк у п. 10.6 статті 10 Договору №24749773 від 18 червня 2018 року про дострокове розірвання даного договору.
Пункт 11.1 статті 11 вищевказаного договору передбачає, що усі повідомлення повинні складатись у письмовій формі, і вважаються переданими належним чином, якщо направляються будь-яким з наступних способів: кур`єром; якщо поштою, то в дату, зазначену в повідомленні про вручення листа адресату, факсом, засобами електронної пошти - за адресами, зазначеними у даному Договорі чи іншими адресами, які письмово були повідомлені стороною іншій стороні, - або вручаються особисто однією із сторін іншій стороні.
Даний пункт Договору також був порушений відповідачем, на що суд першої інстанції не звернув увагу, так як позивача не було письмово повідомлено відповідачем стосовно одностороннього розірвання Договору.
Вважає, що діями відповідача їй було завдано майнову шкоду, яка полягає у позбавленні права отримання комісійної винагороди з продажів покупців своєї структури (яких позивач знайшла та зареєструвала) за період з 05 травня 2019 року по 09 лютого 2021 року, та яку б вона могла отримати за весь період часу, якби відповідач протиправно не розірвав би договір у односторонньому порядку.
Так у податковій декларації за І півріччя 2019 року, поданої 05 липня 2019 року вказано, що дохід, який позивач отримала від діяльності в компанії відповідача становить 18492,63 грн., а отже середньомісячний дохід становить 4623,16 грн.
Зазначає, що за весь період, починаючи з 05 травня 2019 року по 09 лютого 2021 року вона безпідставно через неправомірні дії відповідача втратила свій дохід у розмірі 97086,36 грн.
Також, дії відповідача спричинили їй моральну шкоду, оскільки вона зазнала моральні страждання, так як втратила згідно положення про сімейний бізнес свою працю і надію на заробіток, який вона мама право передати своїй родині.
Просила скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що 18 червня 2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» був укладений Договір №27449773 про надання послуг, за яким ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) зобов`язувалася надавати Підприємству (Замовник) послуги, необхідні для збільшення обсягу товарів, які продаються/розповсюджуються Підприємством (детальний перелік послуг міститься в п. 1.1 Договору про надання послуг).
У п.10.6 статті 10 договору зазначено, що Сторони підтверджують, що даний Договір може бути розірваний (припинений) в односторонньому порядку будь-якою зі Сторін шляхом направлення іншій Стороні відповідного повідомлення будь-яким із способів, передбачених статтею 11 цього Договору, не пізніше ніж за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до дати розірвання Договору. 
При цьому, Замовник виплачує Виконавцю Винагороду, розраховану в порядку і на умовах даного Договору, за послуги, фактично надані Виконавцем та до повного виконання всіх зобов`язань, які передбачені в даному Договорі, протягом одного року з моменту розірвання Договору.
Згідно з п. 11.1 статті 11 договору, усі повідомлення та/або документи, кореспонденція, які передбачені та/або надання/направлення яких передбачено умовами даного Договору, повинні складатись у письмовій формі, і вважаються переданими належним чином, якщо направляються будь-яким з наступних способів: кур`єром, поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресами, вказаними в цьому Договорі), факсом, засобами електронної пошти - за адресами (електродними адресами), зазначеними у цьому Договорі чи іншими адресами (електронними адресами), які письмово були повідомлені однією Стороною іншій Стороні, - або вручаються особисто однією із Сторін іншій Стороні (або її уповноваженій особі).
Повідомлення та/або документ, направлені/вручені однією Стороною: будь-яким з перерахованих вище способів, вважаються отриманими іншого Стороною: якщо його було вручено особисто адресатові під розписку - після підписання адресатом копії повідомлення із зазначенням напису «Отримано», часу та дати отримання (гака копія повертається відправнику); в дату, зазначену в повідомленні про вручення листа адресату, якщо лист був відправлений поштою; якщо повідомлення було надіслано засобами електронної пошти - в дату, що фіксується сервером відправника відповідного електронного повідомлення (дата зазначена в звіті сервера про відправлення такого повідомлення і т.п.); в дату, зафіксовану факсимільним апаратом на примірник);, який відправляється факсимільним способом зв`язку, із зазначенням отримання адресатом відповідного повідомлення.
Відповідно до п.11.2 статті 11 договору у випадку неповідомлення будь-якої Сторони про зміну адреси і у тому числі електронної адреси) або інших реквізитів, що спричинило неможливість доставки повідомлення адресатові, а також у разі ухилення адресата від отримання кореспонденції, протилежна Сторона буде вважатися такою, що направила повідомлення належним чином, а Сторона, якій направлене повідомлення - відповідно такою, що отримала таке повідомлення.
У розділі 14 договору «Реквізити та підписи сторін» зазначена наступна інформація стосовно виконавця: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачу відповідачем було направлено Повідомлення про дострокове розірвання Договору про надання послуг вих. №109/07 від 11 квітня 2019 року з наступним змістом: « Шановна ОСОБА_1 ! ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» висловлює Вам свою глибоку повагу, та у відповідності до частини третьої статті 651 Цивільного кодексу України, пункту 10.6 статті 10 укладеного між Вами та нашим Підприємством Договору №24749773 про надання послуг від 18 червня 2018 року, повідомляє Вас про дострокове розірвання (припинення) нами Договору в односторонньому порядку. 
Відповідно, після спливу 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дати отримання Вами даного повідомлення Договір є розірваним (припиненим) (останній день строку дії Договору  05 травня 2019 року».
Повідомлення було направлено на поштову адресу позивача за адресою: АДРЕСА_1 рекомендованим листом. 
Ця обставина підтверджується копією конверта, а також копією зворотнього рекомендованого повідомлення, яке міститься на звороті конверту. 
Цей лист було повернуто адресату ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» за закінченням встановленого строку зберігання.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ЄДР 19 червня 2020 року був внесений запис №21030060002095945 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , підстава - власне рішення.
ОСОБА_1 з 19 квітня 2019 року по 07 травня 2019 року перебувала за кордоном. Вказане підтверджується копією закордонного паспорта позивача.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що розірвання договору відбулося у встановлений договором порядок, та позивачем не доведено неправомірність розірвання в односторонньому порядку договору про надання послуг №24749773 від 18 червня 2018 року.
Окрім цього, позивачем були заявлені похідні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, яка була завдана їй у результаті неправомірного розірвання в односторонньому порядку договору. Право на відшкодування шкоди у позивача виникло б у разі порушення її цивільного права, якого суд першої інстанції не встановив.
До зазначених висновків суд першої інстанції прийшов виходячи з того, що пунктом 10.6 статті 10 укладеного договору сторони визначили можливість розірвання договору в односторонньому порядку. Вказаний пункт є чинним.
Відповідач на підставі п.10.6 статті 10 договору виявив бажання розірвати договір з позивачем, а тому направив повідомлення рекомендованим листом про вручення на адресу позивача. 
Лист був направлений за дійсною та постійною адресою проживання позивача. 
Договором передбачена необхідність виключно направлення повідомлення одним із способів визначених п.11.1 договору, без доведення факту вручення адресатові такого повідомлення. 
Отримання чи не отримання такого повідомлення іншою стороною не впливає на розірвання договору.
При укладенні договору сторони погодили всі умови договору, у тому числі умови пункту 10.6 статті 10, якими сторони встановили можливість одностороннього розірвання договору без наведення мотивів для такого розірвання, але фактично за однієї умови: замовник має виплатити усю винагороду виконавцю за фактично надані послуги. 
Позивач підтвердила, що відповідач повністю розрахувався з нею за надані послуги, жодних претензій в цій частині вона до відповідача не має.
З урахуванням того, що достатнім для розірвання договору є лише направлення рекомендованого листа, не має значення і перебування позивача за кордоном в квітні - травні 2019 року та неможливість отримання такого листа. 
В подальшому, 19 червня 2020 року позивач за власним рішенням припинила діяльність як фізична особа-підприємець.
З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.
Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
 
Згідно положень статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частин першої та третьої статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. 
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та виходячи із встановлених у справі обставин та наданих доказів, яким надано належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.
При цьому суд правильно виходив із того, що Договором про надання послуг №24749773 була передбачена необхідність виключно направлення повідомлення про дострокове розірвання договору одним із способів визначених п.11.1 даного договору, без доведення факту вручення адресатові такого повідомлення, а тому отримання чи не отримання такого повідомлення іншою стороною не впливає на розірвання договору.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -    
  
постановив:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складений 22 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                   К.П. Приходько

Судді                                                                                   Т.О. Писана

С.О. Журба