СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2021 р.                                                                          Справа № 913/538/20  

Cхідний апеляційний господарський суд у складі:
Головуючий (суддя-доповідач): Судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:	 Стойка О.В.  Попков Д.О., Істоміна О.А.  Склярук С.І.   Не з`явився; Не з`явився; 	
 розглянувши у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу  	 Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” м.Сєвєродонецьк, Луганська область   	
на рішення господарського суду	 Луганської області  	
від 	27.10.2020 	
у справі за позовом:  	№913/538/20 (суддя Тацій О.В.) Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” м.Сєвєродонецьк, Луганська область	
до   про 	Державного підприємства “Сєвєродонецька теплоелектроцентраль” м.Сєвєродонецьк, Луганська область стягнення боргу, трьох відсотків річних та пені в розмірі 19      597 776, 91 грн	

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року до господарського суду Луганської області звернулося Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” м.Сєвєродонецьк, Луганська область (далі-Позивач) з позовною заявою до Державного підприємства “Сєвєродонецька теплоелектроцентраль” м.Сєвєродонецьк, Луганська область (далі-Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 19 597 776,91 грн, з яких: основний борг у розмірі 18 550 155,89 грн; пеня у розмірі 837 140,62 грн; три відсотки річних у розмірі 210 480,40 грн.
Рішенням господарського суду Луганської області від 27.10.2020 року у справі №913/538/20 позов задоволено частково, стягнуто з Відповідача на користь Позивача основну суму заборгованості у розмірі 18 550 155,89 грн, 3% річних у розмірі 146 876,09 грн та 280 455,49 грн судових витрат, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 837 140,62 грн відмовлено.
Позивач із вищенаведеним рішенням господарського суду не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 27.10.2020 року у справі №913/538/20 скасувати в частині відмови у стягненні з Відповідача на користь Позивача пені у розмірі 837 140,62 грн та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги щодо стягнення пені задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що господарський суд Луганської області неправильно застосував приписи статті 2 Закону №85-VIII та дійшов передчасного висновку про те, що Позивач є енергопостачальною компанією. Позивач стверджував, що предметом спірного Договору є надання послуг з розподілу природного газу, а не його постачання, а тому в даному випадку до Позивача не підлягають застосуванню норми Закону №85-VIII, оскільки Позивач не був та не є енергопостачальною компанією у розумінні визначення, яке міститься в п. 27 ст. 1 Закону України “Про ринок природного газу”, а природний газ не є предметом спірного Договору відповідно до положень ст. 275 ГК України та ст. 714 ЦК України.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду у справі №913/538/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Позивача на рішення господарського суду Луганської області від 27.10.2020 року у справі №913/538/20 та встановлено строк учасникам справи для надання заяв та клопотань, а також відзиву на апеляційну скаргу з доказами їх (доданих до них документів) надсилання іншим учасникам справи.
До канцелярії Східного апеляційного господарського суду від Відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого Відповідач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу Позивача залишити без задоволення, а спірне рішення суду першої інстанції від 27.10.2020 року у справі №913/538/20 – залишити без змін.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із звільненням у відставку судді Пушая В.І. визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Стойка О.В., судді Істоміна О.А., Попков Д.О.
Будь-яких заяв чи клопотань до канцелярії Східного апеляційного господарського суду в межах розгляду даної апеляційної скарги не надходило.
Представники сторін в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності, оскільки вони не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 42 ГПК України.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, виходячи із наступного.
Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені та сторонами не заперечуються наступні фактичні обставини:
- укладення між Позивачем та Відповідачем Типового договору №0942003N1EDP016 розподілу природного газу від 01.01.2016 року (з урахуванням додаткових угод) (а.с.14) (далі-Договір, спірний Договір) шляхом подання Відповідачем відповідної заяви-приєднання (а.с.18);
- надання Позивачем на виконання умов Договору протягом листопада 2019 року – червня 2020 року та у липні 2020 року, та прийняття Відповідачем послуг з розподілу природного газу на загальну суму 38 872 605,09 грн та 3 253 670,00 грн відповідно;
- здійснення Відповідачем часткової оплати вартості наданих Позивачем послуг з розподілу природного газу, внаслідок чого заборгованість Відповідача перед Позивачем склала у спірний період 18 550 155,89 грн.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що він належним чином виконав свої зобов`язання за Договором надавши Відповідачу послуги з розподілу природного газу, але Відповідач в порушення п. 6.1 спірного Договору не виконав своєчасно та в повному обсязі свої зобов`язання в частині здійснення оплати вартості послуг з розподілу природного газу, внаслідок чого у Відповідача перед Позивачем виникла заборгованість у розмірі 18 550 155,89 грн, на яку Позивачем на підставі п. 8.2 Договору та положень ч. 2 ст. 625 ЦК України було нараховано штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 837 140,62 грн та трьох відсотків річних у розмірі 210 480,40 грн.
Відповідач в суді першої інстанції не заперечував той факт, що оплата за надані Позивачем послуги була здійснена з простроченням, проте Відповідач просив суд в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України зменшити максимальну суму пені та 3% річних, що підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.
Рішення господарського суду в частині задоволення позовних вимог мотивовано тим, що Позивачем в передбаченому законом порядку було доведено факт порушення Відповідачем умов Типового договору №0942003N1EDP016 розподілу природного газу від 01.01.2016 року в частині своєчасного та повного розрахунку за надані Позивачем послуги, що стало наслідком виникнення у Відповідача перед Позивачем основної суми заборгованості за поставлений газ у розмірі 18 550 155,89 грн та подальшого нарахування на неї Позивачем 3 % річних у розмірі 210 480,40 грн.
Відмовляючи у задоволенні вимог в частині стягнення пені у розмірі 837 140,62 грн, господарський суду дійшов висновку, що Позивач є енергопостачальною організацією в розумінні статті 2 Закону України від 13.01.2015 №85-VIII “Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств – виконавців /виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси” (надалі - Закон №85-VIII), а Відповідач спожив природний газ як виконавець/виробник житлово-комунальних послуг, що вбачається з умов Типового договору №0942003N1EDP016 розподілу природного газу від 01.01.2016 року. Судом зазначено, що Відповідач здійснює свою господарську діяльність у м.Сєвєродонецьк Луганської області, яке входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, а тому на вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача пені поширюється мораторій, встановлений частиною 2 статті 2 Закону №85-VIII.
Також суд першої інстанції дійшов висновку щодо безпідставності нарахування Позивачем  пені за відповідні періоди прострочення на суми заборгованості, які виникли в березні, квітні, липні, жовтні 2019 року через відсутність доказів надання відповідних послуг у зазначені періоди та прострочення їх оплати.
За встановлених обставин суд не знайшов підстав до задоволення клопотання Відповідача про зменшення  розміру пені.
Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи вимоги процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд рішення господарського суду Луганської області від 27.10.2020 року у справі №913/538/20 виключно у межах доводів та вимог апеляційної скарги Позивача, а саме в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягненні пені у розмірі 837 140,62 грн.
Відповідно до змісту апеляційної скарги та зазначених заявником доводів, єдиною підставою для перегляду рішення суду першої інстанції Позивач визначає те, що він не є енергопостачальною компанією, а місцевий господарський суд неправильно застосував приписи статті 2 Закону №85-VIII.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що на виконання умов Договору Позивачем надано Відповідачу у спірний період послуги з розподілу природного газу на загальну суму 42 777 009,09 грн, які були оплачені Відповідачем частково, у розмірі 27 458   653,93 грн та з порушенням строків передбачених умовами спірного Договору.
Відповідач не заперечує той факт, що ним оплата за надані Позивачем послуги була здійснена з простроченням та не в повній мірі. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що сума боргу не є предметом апеляційного оскарження та не заперечується сторонами.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.                
Приписами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Відповідно п. 8.2 Договору у разі порушення Відповідачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
Статтею 2 Закону №85-VIII встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами - виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.
У статті 1 вказаного Закону визначено, що його метою є встановлення додаткових гарантій щодо захисту житлових та майнових прав громадян, які проживають на територіях, де проводиться антитерористична операція, та громадян, які тимчасово переселені в інші населені пункти України з територій, на яких проводиться антитерористична операція. До 31 грудня 2020 року цим громадянам має бути погашена заборгованість із виплат заробітної плати, стипендій, пенсій, що утворилася внаслідок проведення антитерористичної операції, а також встановлено додаткові гарантії захисту житлових та майнових прав громадян, звільнених на підставі зазначених обставин, до моменту їх працевлаштування, за умови отримання ними статусу зареєстрованого безробітного.
Відповідно до пункту 2.2 розділу 2 Статуту Позивача, предметом діяльності товариства є, зокрема, надання населенню, установам і організаціям, які фінансуються з державного і місцевих бюджетів, релігійним організаціям, промисловим споживачам та іншим суб`єктам господарювання послуг з розподілу природного, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ та постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ і скрапленого газу; придбання та постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим та нерегульованим тарифом; придбання, реалізація та постачання споживачам скрапленого газу; розподіл природного, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ; розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи; торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи; транспортування природного, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ трубопроводами та їх розподіл.
Відповідно до інформації з витягу ЄДРПОУ, основним видами діяльності Позивача, зокрема, є розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи та торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи.
Законом України від 01.04.1994 № 74/94-ВР "Про енергозбереження" визначено, що: "енергозбереження" це діяльність (організаційна, наукова, практична, інформаційна), яка спрямована на раціональне використання та економне витрачання первинної та перетвореної енергії і природних енергетичних ресурсів в національному господарстві і яка реалізується з використанням технічних, економічних та правових методів; "паливно-енергетичні ресурси" це сукупність всіх природних і перетворених видів палива та енергії, які використовуються в національному господарстві.
Відповідно до п. 1.5 ст. 1 Закону України від 23.06.2005 № 2711-IV "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" енергоносії це кам`яне і буре вугілля, торф, інші види первинного твердого палива, кам`яновугільні брикети, інші види вторинного твердого палива, буровугільні і торф`яні брикети, газ нафтопереробки, нафтопродукти, природний газ, природні енергетичні ресурси (ядерна, гідравлічна та геотермальна енергія, інші природні ресурси), електрична і теплова енергія.
Керуючись вищенаведеним, природний газ як матеріальний об`єкт, різновид палива, в якому зосереджена енергія, придатна для практичного використання, є одним з видів енергетичних ресурсів.
Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що в силу приписів чинного законодавства Позивач є енергопостачальною організацією в розумінні статті 2 Закону №85-VIII.
Щодо доводів скаржника про неправильне застосування судом п. 27 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про ринок природного газу”, ст. 1 Закону України “Про електроенергетику” та ст. 275 ГК України, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.
Закон України “Про електроенергетику” не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, які пов`язані з поставкою природного газу, а ст. 2 Закону №85-VIII як спеціальна норма стосовно встановленого мораторію містить в собі автономну категорію поняття “енергопостачальна компанія” по відношенню до загальної норми - статті 275 Господарського кодексу України.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 08.08.2019 у справі №905/1449/18 зазначив, що віднесення суб`єкта до "енергопостачальної компанії" у розумінні ст. 2 Закону №85-VIII для цілей визначення можливості застосування мораторію обумовлено виключно ознаками, наведеними у цій статті, та не залежить від відповідності його визначенню "енергопостачальника", у відповідності до ст. 275 ГК України. Такими спеціальними нормативними ознаками "енергопостачальної компанії", визначеними у статті 2 Закону, є: здійснення поставок енергоресурсів; споживання цих енергоресурсів виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг; надання виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, обумовлених споживанням енергоресурсів, цих послуг в районі проведення антитерористичної операції. Отже, наведене тлумачення зазначеної норми є таким, що відповідає меті її запровадження 
Частиною 6 статті 13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” встановлено що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у редакції, чинній на момент прийняття Закону № 85-VIII) житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. 
Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (п. 1 ч. 1 ст. 13 вказаного Закону в зазначеній редакції). 
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності Відповідача, є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря. 
Тобто, Відповідач отримував послуги з розподілу природного газу як виконавець/виробник житлово-комунальних послуг.
При цьому, Відповідач здійснює свою господарську діяльність у м.Сєвєродонецьк Луганської області, яке входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, тому для Відповідача мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій на період проведення антитерористичної операції триває до її завершення.
Статтею 3 Закону № 85-VIII передбачено набрання ним чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Офіційне опублікування відповідного Закону відбулось 06.02.2015 року у газеті "Голос України" (№ 21).
Тобто, мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій на період проведення антитерористичної операції встановлено з 07.02.2015 року.
Щодо доводів апеляційної скарги стосовно іншої природи спірного Договору, яка відрізняється від правовідносин з приводу постачання природного газу, а отже на них не розповсюджується дія відповідного мораторію, судова колегія також вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.
За визначенням термінів в ч. 1 ст. 1 Закону України “Про ринок природного газу”, постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.
Згідно з п. 1.1 типового Договору розподілу природного газу, він регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. 
Відповідно до п. 1.4 Договору, послуга з розподілу природного газу – послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу  Споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його об`єкта і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача. 
Згідно з п. 2.2 Договору, обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ.
Отже надання зазначеної послуги пов`язано безпосередньо з отриманням (Споживачем) відповідного енергетичного ресурсу – природного газу, а отже на спірні правовідносини сторін розповсюджується дія ст. 2 Закону № 85-VIII щодо встановленого мораторію.
Відтак, з урахуванням того, що Відповідач є виконавцем/виробником житлово-комунальних послуг, діяльність та потужності якого спрямовані на надання/вироблення відповідних послуг на території проведення антитерористичної операції, приймаючи до уваги, що Позивач є енергопостачальною компанією, тому положення ст. 2 Закону № 85-VIII розповсюджують свою дію на правовідносини сторін, які виникли внаслідок невиконання Відповідачем умов Договору.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахування Позивачем зазначеної у позовній заяві пені протирічить Закону №85-VIII, а тому такі вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
За таких обставин, враховуючи межі перегляду рішення господарського суду першої інстанції, визначені частиною 1 статті 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд Луганської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що підстави для його скасування відсутні.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного рішення в апеляційному порядку та відхиляються судовою колегією апеляційної інстанції за необґрунтованістю, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” м.Сєвєродонецьк, Луганська область не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Луганської області від 27.10.2020 року у справі №913/538/20 з урахуванням меж його перегляду, визначених частиною 1 статті 269 ГПК України підлягає залишенню без змін.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -                                                           

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” м.Сєвєродонецьк, Луганська область - залишити без задоволення.
          Рішення господарського суду Луганської області від 27.10.2020 року у справі №913/538/20 - залишити без змін.
          Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Луганськгаз” м.Сєвєродонецьк, Луганська область.
          Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.
          Повний текст постанови складено 27.09.2021 

Головуючий суддя                                                                    О.В. Стойка

Суддя                                                                                           Д.О. Попков  

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна