08.07.21
33/812/244/21

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року                                                                м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                                                Куценко О.В.,
за участю секретаря                                                Чоботаренко Т.І., 
особи, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності                         ОСОБА_1 

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає АДРЕСА_1 ,

- притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одної тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серія ГП № 110194 від 25.04.2021 року, 25.04.2021 року о 08 год. 19 хв. в м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 113, водій ОСОБА_1 здійснюючи перевезення пасажирів транспортним засобом марки «РУТА» державний номерний знак НОМЕР_1 , в режимі маршрутного таксі по маршруту №52 фірма перевізник ПП «ПИК» та перевозив пасажирів у кількості більшій ніж передбачено технічними характеристиками транспортного засобу, а саме у кількості 28 пасажирів, при кількості сидячих – 17, згідно тимчасового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , чим порушив вимогу абзацу 1 підпункту 8 пункту 3 постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236, зі змінами внесеними постановою КМУ від 17.02.2021 року №104, постановою КМУ від 24.02.2021 року №154 та постановою КМУ від 22.03.2021 року №230.
Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2021 року та закрити провадження за малозначністю. 

Пояснює, що в той день йшов дощ і на зупинці вийшли пасажири, інші зайшли в більшій кількості і не бажали залишати транспортний засіб, незважаючи на те, що він повідомляв, що не може перевозити стільки людей.

Зазначає, що вчинене ним правопорушення є малозначним, ніхто не постраждав, у вчиненому він кається. 

Наголошує, що має на утриманні двох дітей, непрацюючу дружину, та ніколи не зможе сплатити такий великий штраф. 

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного. 

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно правових чи підзаконних нормативно правових актів, які встановлюють певні заборони на час дії карантину в Україні, зокрема до абзацу 1 п. 8 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 »  згідно якого, з 24 лютого 2021 року на території України встановлюється "жовтий" рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 110194 від 25.04.2021 року, 25.04.2021 року о 08 год. 19 хв. в м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 113, водій ОСОБА_1 здійснюючи перевезення пасажирів транспортним засобом марки «РУТА» державний номерний знак НОМЕР_1 , в режимі маршрутного таксі по маршруту №52 фірма перевізник ПП «ПИК» та перевозив пасажирів у кількості більшій ніж передбачено технічними характеристиками транспортного засобу, а саме у кількості 28 пасажирів, при кількості сидячих – 17, згідно тимчасового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , чим порушив вимогу абзацу 1 підпункту 8 пункту 3 постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236, зі змінами внесеними постановою КМУ від 17.02.2021 року №104, постановою КМУ від 24.02.2021 року №154 та постановою КМУ від 22.03.2021 року №230.

Статтею 1 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин, це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Нормами п. 4 постанови головного державного санітарного лікаря України МОЗ України № 23 від 21.05.2020 року передбачено, що з метою запобігання ускладнення епідеміологічної ситуації внаслідок поширення короновірусної хвороби (COVID-19), перевезення пасажирів здійснюється в межах кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на транспортний засіб.

       Кількість пасажирів, які перевозились, значно перевищувала кількість сидячих місць, що фактично заборонено в період дії карантину. На відеозаписі поліцейського зафіксовано, що у транспортному засобі пасажирів було значно більше, ніж кількість місць для сидіння, тобто були пасажири, які перевозились у положенні стоячи при заповненні всіх сидячих місць.

Той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та особисто здійснював перевезення пасажирів у кількості, яка значно перевищує установлену межу, хоча він міг і повинен був контролювати кількість пасажирів, свідчить про порушення ним встановлених правил щодо карантину, та запроваджених посилених протиепідемічних заходів. Сам ОСОБА_1 в поясненнях наданих в судді першої інстанції та в доводах апеляційної скарги, не заперечує той факт, що він перевозив більшу кількість пасажирів, ніж передбачено карантинними обмеженнями.

За такого суддя суду першої інстанції правильно встановив наявність порушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Такі висновки суду, ґрунтуються на даних які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 25 квітня 2021 року та відеозапису, який міститься в матеріалах справи та був досліджений судом першої інстанції, які відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП являються доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Перевірені під час апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Таким чином, висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 , визначенні його виду та розміру, суддею суду першої інстанції дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

При вирішенні питання щодо накладення на правопорушника адміністративного стягнення суд першої інстанції в повній мірі врахував фактичні обставини справи та вимоги ст.23 КУпАП, відповідно до яких, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд враховує, що невиконання ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, ставило під загрозу життя та здоров`я усіх осіб, які перебували на час виявлення правопорушення у салоні маршрутного таксі.

Апеляційний суд наголошує, що не виконавши встановлені Кабінетом Міністрів України карантинні обмеження, ОСОБА_1 свідомо поставив під загрозу життя та здоров`я інших людей, а контролювати кількість пасажирів, які знаходяться в салоні автобусу (маршрутного таксі), забезпечення безпеки їх життя та здоров`я, є безпосереднім обов`язком водія транспортного засобу, який здійснює пасажирське перевезення.

За такого , є неспроможними доводи апелянта про те, що вчинене ним правопорушення є малозначним.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2021 року суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 283, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одної тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, - залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду                                                 Куценко О.В.