Ухвала
Іменем України
 
13 липня 2021 року
м. Київ
справа № 646/4832/19
провадження № 51-3312ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції на ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 травня 
2020 року
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця 
та жителя  АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,
засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 
9 років.
Як встановив суд, 21 квітня 2019 року о 21.00 год ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою місця свого проживання у АДРЕСА_1 ), на сходовій клітині вступив у конфлікт зі ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_4 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин під час сварки з раніше йому не знайомим ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_5 , зайшов до квартири, та взяв револьвер для відстрілу патронів Флобера, марка якого під час досудового розслідування не встановлена та повернувся на сходову клітину. Затим, ОСОБА_4 направив пістолет до ОСОБА_5 у життєво-важливі органи останнього - живіт. Після чого, ОСОБА_5 схопився обома руками за револьвер, потягнувши його, під час цього ОСОБА_4 здійснив постріл вціливши в праве око ОСОБА_5 , вбивши останнього. З місця події того ж дня, близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_5 з діагнозом: важка відкрита черепно-мозкова травма; вогнепальне проникаюче поранення в праву орбітальну область; множинні вогнепальні вогнища контузії головного мозку – лобна, потилична доля справа, госпіталізований до ХМКЛШНМД ім. пров. А.І. Мещанінова, де він, не приходячи до тями ІНФОРМАЦІЯ_2 о 15 год. 45 хв., помер.
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, прокурор звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого 
 ОСОБА_4 через м`якість просить скасувати ухвалу з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор вказує, що при призначенні ОСОБА_4 покарання, судами не було враховано тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, які обтяжують покарання, незворотні наслідки вчиненого та обставини, що характеризують засудженого. Крім того, прокурор зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам 
ст. 419 КПК.
Розглянувши наведені у касаційній скарзі доводи, та перевіривши надану до неї копію судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Доводи прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого  ОСОБА_4 через м`якість були предметом перевірки суду апеляційної інстанції та свого підтвердження не знайшли.
Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності
та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених
дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні враховуватися обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
Мотивуючи своє рішення про призначення засудженому  ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років судом першої інстанції, з чим правильно погодився й суд апеляційної інстанції, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, який раніше 
не судимий, має на утриманні малолітню дитину 2007 року народження, за останнім місцем роботи та місцем проживанням характеризується позитивно. При цьому судом було враховано обставину, що обтяжує покарання – вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Колегія суддів касаційної інстанції вважає, що суд, врахувавши обставини даного кримінального провадження та дані про особу засудженого ОСОБА_4 , дотримуючись вимог ст. 65 КК, призначив йому покарання, яке за своїм розміром та видомє співмірним вчиненому кримінальному правопорушенню і особі засудженого, буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Підстав вважати призначене ОСОБА_4 покарання у виді 9 років позбавлення волі явно несправедливим через його м`якість колегія суддів не вбачає.
Крім того, касаційний суд також не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції, оскільки суд, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 дотримався вимог кримінального процесуального закону, перевірив доводи в апеляційних скаргах та дав на них відповіді, а ухвала відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу 
про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги 
та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, враховуючи, що з касаційної скарги
та копії оскарженого судового рішення вбачається, що підстави для задоволення скарги відсутні, колегія суддів приходить до висновку, що необхідно відмовити
у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
 
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції на ухвалу Харківського апеляційного суду від 08 квітня 
2021 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:
 
  ОСОБА_1 	  ОСОБА_2         	ОСОБА_3