УХВАЛА
15 липня 2021 року 
Київ
справа №815/5165/15
адміністративне провадження №К/9901/1611/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши заяву представника Непідприємницького товариства Відкритий недержавний Пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» адвоката Антощук Аліни Олександрівни про відвід суддів Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Желєзного І.В. від участі у розгляді справи №815/5165/15 за позовом Непідприємницького товариства Відкритий недержавний Пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Северин Ю.П., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПАТ «ІМЕКСБАНК», про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
12.07.2021 до Касаційного адміністративного суду надійшла заява представника Непідприємницького товариства Відкритий недержавний Пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» адвоката Антощук Аліни Олександрівни про відвід суддів Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Желєзного І.В. від участі у розгляді цієї справи.
В обґрунтуванні заявлених відводів заявниця посилається на те, що судді Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., Берназюк Я.О., Желєзний І.В., розглядаючи подану в цій справі касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2015 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017, ухилилися від розгляду клопотань про заміну сторони позивача його правонаступником, однак розглянули заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, чим, на її думку, допустили дії, які свідчать про надання переваг відповідачу та дискримінацію сторони позивача.
Посилаючись на ці обставини, заявниця вважає, що такі обставини більш ніж переконливо свідчать про намір Верховного Суду, не дивлячись ні на що, в тому числі й на численні, на її думку, порушення процесуального закону, розглянути безпідставну касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, провадження за якою, на її переконання, відкрито за відсутності на те правових підстав.
У заяві про відвід наводяться доводи й про те, що Верховним Судом, при здійсненні підготовки до розгляду касаційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2015 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017, було порушено вимоги пунктів 1, 2 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, не з`ясовано дійсний склад учасників справи і не вирішено клопотань позивача, натомість розглянуто клопотання відповідача.
Підстави для відводу суддів Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Желєзного І.В. заявниця вбачає й у імовірному корупційному впливі невстановлених осіб (невстановленої особи) на склад суду з метою безпідставного розгляду судом касаційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, яке наразі вже закінчено з підстав скасування рішення суду.
Антощук А.О. зазначає, що про існування підстав для відводу колегії суддів Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Желєзного І.В. їй стало відомо 10.07.2021, тобто в дату ознайомлення із змістом ухвали від 07.07.2021, у якій суд, на її переконання, наводить недостовірні відомості про дотримання законодавства.
Вирішуючи вищезазначену заяву Верховний Суд виходить з такого.
Відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого    статтею 31    цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених    статтею 37    цього Кодексу.
До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
При цьому, колегія суддів відзначає, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.
Надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.
Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.
При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.
Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Надаючи оцінку доводам заяви Антощук А.О. стосовно порушення суддями принципу рівності сторін та допущення, на її думку, дискримінації у зв`язку з нерозглядом клопотання про заміну сторони позивача правонаступником й розглядом клопотання відповідача стосовно зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, колегія суддів виходить з такого. 
За приписами статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Заявниця не зазначила які конкретно переваги чи привілеї та за якими саме ознаками були надані тій чи іншій стороні цього процесу, у яких діях суду це виразилось і не надала на підтвердження цього жодних доказів. Не вказано у заяві й того, які саме конкретні права сторони позивача і яким чином були обмежені.
Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд ухвалою від 25.05.2020 відмовив у задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зупинення виконання судових рішень.
Тобто, жодних переваг чи привілеїв у зв`язку з вирішенням клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень відповідач не отримав, тоді як обсяг прав позивача щодо виконання оскаржуваних судових рішень, а також його процесуальне становище жодним чином не змінилися, у зв`язку з чим відсутні підстави стверджувати, що він зазнав негативних наслідків, а суд діяв упереджено і не об`єктивно.
Суд не бере до уваги аргументи заявниці щодо безпідставного, на її думку відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки такі доводи фактично зводяться до незгоди із процесуальним рішенням Верховного Суду (ухвали, якою відкрито касаційне провадження у справі), а тому, в силу прямої (імперативної) вказівки процесуального закону (частина четверта статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України), не можуть бути підставою для відводу.
Не зумовлюють підстав для відводу суддів й посилання заявниці на необґрунтований, на її думку, характер касаційної скарги, оскільки оцінка наведеним у ній доводам та аргументам буде надана судом під час розгляду справи у межах повноважень суду касаційної інстанції, встановлених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України.
Критично оцінює суд й посилання заявниці, як на підставу для відводів, на наявність, на її переконання, імовірного корупційного впливу певних осіб (особи) на склад суду, його можливу зацікавленість у розгляді цієї справи, оскільки такі обставини засновані на її суб`єктивних припущеннях й, до того ж, не підтвердились під час розгляду заяви про відвід суддів.
Що ж стосується аргументів заяви про порушення судом вимог процесуального закону при здійсненні підготовчих дій у цій справі за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2015 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017, то колегія судді вважає, що такі підстави у ракурсі як об`єктивного, так і суб`єктивного підходів до встановлення наявності упередженості суду (суддів), не зумовлюють підстав для відводу.
З цього приводу Верховний Суд зазначає, що по-перше, дії щодо підготовки до розгляду цієї справи вчинялись лише суддею - доповідачем, і це само по собі виключає можливість відводу усієї колегії суддів з цих підстав, по-друге, такі дії були вчинені у повній відповідності процесуальному закону й у тому обсязі, який був необхідний для належного розгляду касаційної скарги з урахуванням конкретних обставин, а тому не можуть свідчити про наявність підстав для відводу. При цьому, заявниця посилається на дії, які здійснювалися судом щодо підготовки до розгляду іншої касаційної скарги відповідача, поданої у межах цієї ж самої справи, яка вже розглянута Верховним Судом по суті вимог скаржника і за наслідками касаційного розгляду справи прийнято постанову, тобто її розгляд касаційним судом уже завершено.
Заявниця не обґрунтувала наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями, вчиненими Верховним Судом щодо підготовки до розгляду касаційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2015 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017, та підставами для відводу суддів, які визначені автоматизованою системою для розгляду іншої касаційної скарги на інші судові рішення, а саме - касаційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2020.
Незгода із діями, які були вчинені у межах підготовки справи до касаційного розгляду за іншою касаційною скаргою відповідача, за наслідками яких Верховним Судом була постановлена ухвала про закінчення підготовчих дій та призначення справи до розгляду, фактично свідчить про незгоду із цим процесуальним рішенням Суду, що, в силу прямої (імперативної) вказівки процесуального закону (частина четверта статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України), не може зумовлювати відводу судді.
За таких обставин, у даному випадку заявницею не наведено, а Верховним Судом не встановлено обставин, які ґрунтуються на доказах, які б ставили під сумнів об`єктивність суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Желєзного І.В. при розгляді цієї справи, а також могли б свідчити про пряму чи опосередковану заінтересованість цих суддів у результаті розгляду справи, їх упередженість. З матеріалів заяви та наведених у ній аргументів не вбачається наявності й інших підстав, передбачених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, які б унеможливлювали участь у розгляді цієї справи вказаними суддями та викликали необхідність їх відводу.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених представником позивача відводів суддям Коваленко Н.В., Берназюку Я.О., Желєзному  І.В.
За правилами частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Керуючись статтями 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Визнати необґрунтованими заявлені представником Непідприємницького товариства Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» адвокатом Антощук Аліною Олександрівною відводи суддям Коваленко Н.В., Берназюку Я.О., Желєзному І.В. у справі №815/5165/15.
Передати заяву представника Непідприємницького товариства Відкритий недержавний пенсійний фонд «Перший національний відкритий пенсійний фонд» адвоката Антощук Аліни Олександрівни про відводи суддів Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Желєзного І.В. до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                            Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                Я.О. Берназюк

                                                                                І.В. Желєзний