Постанова
Іменем України
(додаткова)                                         
 
15 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 759/10765/17
провадження № 61-7813св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Усика Г. І. (суддя-доповідач), Яремка В. В.,
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс-Банк», банк), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Короткий зміст ухвалених судових рішень  
 
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2018 року у задоволенні позову ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2018 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. 
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 954,34 доларів США, з яких 14 526,00 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 3 428,34 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019року касаційну скаргу 
 ОСОБА_1 задоволено частково. 
 
Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, нарахованої з 01 лютого 2015 року скасовано, та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, нарахованої 
з 01 лютого 2015 року.
 
Постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту скасовано, залишено в силі у цій частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 
2018 року.
 
Короткий зміст поданої заяви про ухвалення додаткового судового рішення
 
У липні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, у якій просив ухвалити додаткову постанову, якою вирішити питання про стягнення з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на його користь судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, у розмірі 13 881,84 грн. 
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування
 
Вивчивши заяву, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення підлягає задоволенню з таких підстав. 
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, зокрема з резолютивної частини із зазначенням у ній розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Частинами першою-другою цієї статті передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
 
В резолютивній частині постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року не вирішено питання про розподіл судових витрат, а тому заява  ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у наведеній частині є обґрунтованою.
 
Висновок за результатами розгляду заяви
 
Ураховуючи те, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, нарахованої з 01 лютого 2015 року та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а в решті вирішених вимог постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 
2019 року скасовано із залишенням в силі у цій частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2018 року про відмову у задоволенні позову ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Тобто за наслідками касаційного перегляду у задоволенні позову ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено у повному обсязі. Зважаючи, що при вирішенні касаційної скарги  ОСОБА_1 , суд касаційної інстанції в резолютивній частині судового рішення не зазначив про вирішення питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, заява  ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» судового збору у розмірі 13 881,84 грн, сплаченого ним у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції підлягає задоволенню.
 
Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Заяву  ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.
 
Ухвалити додаткове судове рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_1 
13 881,84 гривень (тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят одну гривню 84 копійок) судового збору, сплаченого у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                  О. В. Ступак
Судді:                                                                            І. Ю. Гулейков
А. С. Олійник
Г. І. Усик
В. В. Яремко