Справа № 461/4776/21                                Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б. 
Провадження № 33/811/1176/21                        Доповідач: Головатий В. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року   суддя судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю захисника Захарчука Я.В., представника Львівської митниці Держмитслужби України Сліпенка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби України Сичова Ю.В.  на постанову  Галицького районного суду м. Львова від 29 липня 2021 року, відносно ОСОБА_1  ( ОСОБА_2 ) про закриття провадження по справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, 
встановив:

цією постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), місце роботи: керівник компанії New Agricultural & Industrial Technologies N.A.I.T. Limited, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0268/20900/21 від 09.02.2021 року товар - повернути власнику для належного митного оформлення.
При цьому, в постанові зазначено, що згідно протоколу про порушення митних правил №0268/20900/21, 02.02.2021 у зону митного контролю пункту пропуску «Шегині – Медика» митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби в напрямку «в`їзд в Україну» в`їхав транспортний засіб, реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , під керуванням водія компанії “БМ ТРАНС”, яким переміщувався товар за попередньою митною декларацією типу ІМ ЕЕ UA100000/2021/812322.
Як підставу для переміщення товару водієм до митного контролю було подано наступні документи: міжнародна товарно-транспортна накладна CMR № 2102013 від 29.01.2021; рахунок-фактура (INVOICE) № 29701 від 29.01.2021; книжка МДП (CARNET TIR) № JХ83267711.
Відповідно до вказаних документів, на митну територію України транспортним засобом реєстраційний номер НОМЕР_3 на адресу ТОВ «БРОК ІНВЕСТ» (02121 м. Київ, проспект М. Бажана, буд. 3-А) переміщується товар, продавцем якого є компанія «New Agricultural & Industrial Technologies N.A.I.T. Limited» (295 High Street, Rainham, Gillingham, Kent, ME8 8DS). Вага брутто переміщуваного товару становить 4126,23 кг, вартість 5887,19 євро, що згідно курсу Національного банку України відповідає сумі 199 598 грн. 70 коп.
Під час здійснення митного контролю у одній із коробок з товаром виявлено рахунки-фактури (Invoice) № RE20058194 від 18.12.2020 та № RE21000042 від 04.01.2021 на частину переміщуваного товару «косметичні засоби, засоби для макіяжу…». Відповідно до вказаних рахунків продавцем товарів є компанія «PhiAcademy GmbH» (Gartengasse 8/8 1050 Wien), а його вартість становить 7729,33 євро, що згідно курсу Національного банку України відповідає сумі 262054 грн. 43 коп., що перевищує загальну вартість товару заявлену у рахунку-фактурі (INVOICE) № 29701 від 29.01.2021. 
Крім цього, під час митного контролю, на упаковках з товаром виявлено маркувальні етикетки, на яких вказано компанії-відправники товару (Ecoflam Bruciatori S.p.A., Hugo Lahme GmbH), що не відповідає інформації, яка зазначена у поданих до митного контролю та оформлення товаросупровідних документах.
Зазначені дії, на думку митного органу, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України. 
Не погоджуючись із постановою суду, представник Львівської митниці Держмитслужби Сичов Ю.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 29 липня 2021 року, та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення передбачене санкцією даної статті в повному обсязі, з конфіскацією предметів правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказує висновок суду першої інстанції помилковий та необґрунтований, а постанова суду першої інстанції упереджена. 
Зазначає, що приймаючи рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги належні та допустимі докази, які знаходяться у справі. Разом з тим, судом не дотримано вимог ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП, допущено неповноту та необ`єктивність розгляду справи. 
Заслухавши доводи представника Львівської митниці Держмитслужби Сліпенка С.В., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника Захарчука Я.В., який заперечив проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ст.ст. 486 МК України та 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, в тому числі і порушення митних правил, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.
І як вбачається зі ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції даної вимоги закону дотримався у повній мірі та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Так, статтею 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Відповідно до ч.1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
При вивченні матеріалів справи, апеляційним судом встановлено, що митним органом ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) ставиться у вину вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме: вчинення дій, спрямованих на переміщення товару з приховуванням від митного контролю, шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо ціни товару необхідної для визначення його митної вартості.
При вивченні матеріалів справи встановлено, що з поданої митної декларації типу IM EE UA100000/2021/812322 вбачається, що відправником товару була компанія «Paul Schockemohle Logistic» (Reichardstrasse 13, 06847 Dessau. Німеччина), одержувачем TOB «БРОК ІНВЕСТ» (02121, м. Київ, проспект М.Бажана, буд. 3- А), а декларантом - TOB «УКРПОФПОСТАЧАННЯ» (03036, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 92-Б).
Згідно документів, які знаходяться в матеріалах справи, на митну територію України ввозився товар, вага якого становить 4126,23 кг, вартість 5887,19 євро, що згідно курсу Національного банку України відповідає сумі 199 598 грн. 70 коп.
Окрім того, згідно рахунків - фактур (INVOICE) № RE20058194 від 18.12.2020 та №RE21000042 від 04.01.2021, які було виявлено працівниками митного органу у одній із коробок з товаром, продавцем товарів є компанія «Phi Academy GmbH» (Gartengasse 8/8 1050 Wien), а покупцем Федюкіна Тетяна представник TOB «АРТВІЗАЖ АКАДЕМІ» (м. Харків, вул. Сумська, 11), вартість даного товару становить 7729,33 Євро.
Однак, одиниці товару, заявлені у митній декларації типу IM EE UA100000/2021/812322 не співпадають з товаром, зазначеним у рахунках - фактурах (INVOICE) № RE20058194 від 18.12.2020 та № RE21000042 від 04.01.2021, що може свідчити про неналежність товару до однієї партії, оскільки вага та кількість одиниць товару такого не збігаються у зазначених документах.
Також, отримувачем товару відповідно до рахунків – фактур (INVOICE) № RE20058194 від 18.12.2020 та № RE21000042 від 04.01.2021 є громадянка Федюкіна Тетяна - представник TOB «АРТВІЗАЖ АКАДЕМІ» (м. Харків, вул. Сумська, 11), при цьому в матеріалах справи відсутня інформація щодо співпраці вказаної особи з компанією «PhiAcademy GmbH» (Gartengasse 8/8 1050 Wien).
Крім цього, з листа Ecoflam Bruciatori S.p.A., який митним органом долучено до матеріалів справи вбачається, що спеціалістом відділу продажу Стефанією Де Мас надано відповідь на запит Галицької митниці Держмитслужби та повідомлено, що з отриманої інформації, яка надійшла від Галицької митниці, представники компанії не можуть здогадатися про які товари, що експортувалися з компанії TOB «Екофлам Бучаторі» йде мова. Окрім того, повідомлено, що компанія зазвичай надсилає товари покупцеві TOB «Діатек Сервіс», через їхнього агента з логістики, що знаходиться в Німеччині. Також повідомлено, що транспортний засіб, реєстраційний номер AA8167KM/ НОМЕР_2 , на їхньому складі не завантажувався.
Крім цього, вказана інформація підтверджує факт співпраці компанії Ecoflam Bruciatori S.p.A. з TOB «Діатек Сервіс», однак не є належним та допустимим доказом на підтвердження співпраці компанії Ecoflam Bruciatori S.p.A. з компаніями «NEW Agricultural & Industrial Technologies N.A.I.T. Limited» чи «Paul Schockemohle Logistic», відтак не може бути прийнята до уваги суду.
Крім цього, вартість частини товару, який переміщувався за попередньою декларацією типу IM EE UA100000/2021/812322 (запчастини до газового обладнання) становить 8409,13 Євро, не може враховуватися як належний та допустимий доказ на підтвердження вчинення ОСОБА_6 порушення митних правил, оскільки, як зазначено у митній декларації MRN 21ITQSD1T0005779EO, відправником товару є компанія Ecoflam Bruciatori S.p.A., одержувачем TOB «Діатек Сервіс» (м. Київ, вул. Івана Франка, 27/31), а декларантом - TOB «Глобал Кад», вага та кількість товару не збігаються з товаром, зазначеним у митній декларації IM EE UA100000/2021/812322, відповідно вказана попередня декларація могла стосується іншої партії товару, відтак не може бути прийнята до уваги суду.
Окрім того, суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги покликання представників митниці Держмитслужби, що вартість частини товару, який переміщувався за попередньою декларацією типу IM EE UA100000/2021/812322 (монтажні частини, фітинги до басейнів) становить 6291,90 Євро (згідно курсу НБУ становить 213319 грн. 95 коп.), оскільки, як зазначено у митній декларації MRN 21DE810142420107E9, відправником товару є компанія Hugo Lahme GmbH, а одержувачем TOB «Міраква» (03057, м. Київ, вул. Желябова, 8/4), вага та кількість товару не збігаються з товаром, зазначеним у митній декларації IM EE UA100000/2021/812322, відповідно вказана попередня декларація могла стосується іншої партії товару.
Відповідно до диспозиції ст. 483 МК України для притягнення до відповідальності за вказаною статтею (ст. 483 МУ України 2012 року) необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.
Дане правопорушення характеризується прямим умислом, тобто, особа знала і усвідомлювала, що переміщує саме прихований товар, а документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, містять неправдиві відомості, але все-таки бажає саме таким чином незаконно перемістити товар.
Крім цього, суд апеляційної інстанції ставить під сумнів висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби № 1420003301-0302 від 09 квітня 2021 року, щодо вартості товару, оскільки згідно з витягом з ЄДРПОУ, видом основної економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз.
Відповідно до постанови ВП ВС від 18.12.2019 № 522/1029/18 (14-270цс19), висновок експерта не може бути належним і допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Стаття 9 КУпАП вказує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно п.3 ч.1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється, зокрема, на основі принципу законності та презумпції невинуватості.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Зокрема, у рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що, якщо за вчинення адміністративного правопорушення, передбачена, крім іншого, така санкція, як конфіскація майна, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що, в свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Практика Європейського Суду з прав людини вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
З наведеного випливає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що документи, подані до митного оформлення містять неправдиві дані, тобто відомості, зазначені у них належним чином не перевірені та не спростовані. Докази підробки, незаконності отримання товаросупровідних документів, поданих до митного контролю в Україні відсутні, адже вказані документи недійсними у встановленому законом порядку не визнавались. Відтак, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні будь-які ознаки вчинення умисного переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості.
Окрім того, з митної декларації типу IM EE UA100000/2021/812322 вбачається, що відправником товару є компанія «Paul Schockemohle Logistic» (Reichardstrasse 13, 06847 Dessau. Німеччина), одержувач - TOB «БРОК ІНВЕСТ» (02121, м. Київ, проспект М.Бажана, буд. З-А), а декларантом - TOB «УКРПРОФПОСТАЧАННЯ» (03036, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 92-Б). 
Також, з митної декларації типу IM EE UA100000/2021/812322 вбачається, що особою, відповідальною за фінансове врегулювання є TOB «БРОК ІНВЕСТ».
Отже, в матеріалах справи відсутні та не надавались у судовому засіданні будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 був суб`єктом декларування та умисно надав товаросупровідні документи на переміщення товарів на територію України, які містять неправдиві відомості.
Вважаю, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що митним органом не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_4 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, і те, що ним були умисно подані до митного органу документи, які містять неправдиві відомості щодо вартості транспортного засобу.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного переконання, що дії ОСОБА_1 не містять складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, у зв`язку з відсутністю належних, допустимих та достовірних доказів його вини, а тому приходить до переконання, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається, у зв`язку з чим відмовляє представнику Львівської митниці Держмитслужби Сичову Ю.В. в задоволенні його апеляційної скарги.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,- 
                                                   
постановив:
   
Апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби України Сичова Ю.В. залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 29 липня 2021 року, відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) – без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського
апеляційного суду                                                         Головатий В. Я.