Справа № 309/303/21

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 

І м е н е м У к р а ї н и

07.05.2021                 м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в особі судді Животова Є.Г., за участі: прокурора Вакули Ю.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Томищ М.С., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 04.03.2021, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , визнано винним та накладено адміністративне стягнення за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, із застосуванням положення ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Згідно оскарженої ОСОБА_1 вказаної постанови судді від 04.03.2021 його визнано винним та накладено адміністративне стягнення за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП щодо подій, які мали місце: 21.02, 22.03, 17.04, 23.05, 21.06, 22.07, 21.08, 28.10, 22.11, 18.12.2019, 24.01, 21.02, 20.03, 23.04, 22.05, 22.06, 23.07, 20.08, 23.09, 20.11.2020 згідно протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №№ 32-71.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду даної справи строку накладення адміністративного стягнення – щодо подій, які мали місце 21.02.2019 згідно протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №№ 32, 33 від 28.01.2020.

З оскарженої постанови судді Хустського районного суду від 04.03.2021 вбачаються наступні встановлені суддею під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення обставини вчинення директором Хустського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Хустської районної державної адміністрації  ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів ; вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Директор центру соціального обслуговування Хустського районного територіального центру соціального обслуговування  ОСОБА_1 , як суб`єкт, визначений у пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі – Закон № 1700-VII), використав приватний немайновий інтерес, який полягав у бажанні встановити премію та матеріальну допомогу близькій особі (ч.1 ст.1 Закону № 1700-VII), а саме доньці ОСОБА_1 , яка займала посаду провідного фахівця із соціальної роботи Хустського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Хустської районної державної адміністрації, а також не вжив заходівщодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно не повідомив безпосереднього керівника про наявність у нього, ОСОБА_1 , реального конфлікту інтересів, вчинивши адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,2 ст.172-7 КУпАП. 

Використовуючи службові повноваження директора центру соціального обслуговування Хустського районного територіального центру соціального обслуговування щодо матеріального заохочення працівників вказаного центру, ОСОБА_1 взяв участь у прийнятті рішення щодо встановлення розміру премій працівникам закладу, в якому працює його донька ОСОБА_1 .

Всупереч вимог п.2,3 ч.1 ст.28 Закону № 1700-VII директор вказаного закладу ОСОБА_1 в умовах реального конфлікту інтересів прийняв наступні рішення стосовно близької особи, доньки, а також не повідомив Хустську районну державну адміністрацію про наявний у нього відповідний конфлікт інтересів, маючи на підписі та підписавши наступні накази (також з відповідними додатками): від 21.02.2019 № 12 щодо надання надбавок за складність та напруженість у роботі, в тому числі й його доньці ОСОБА_1 в розмірі 50 %, від 22.03.2019 № 21, від 17.04.2019 № 27/1, від 23.05.2019 № 37, від 21.06.2019 № 42, від 22.07.2019 № 55, від 21.08.2019 № 68, від 28.10.2019 № 81, від 22.11.2019 № 83/1, від 18.12.2019 № 88, від 24.01.2020 № 6, від 21.02.2020 № 14, від 20.03.2020 № 11, від 23.04.2020 № 31, від 22.05.2020 № 35, від 22.06.2020 № 43, від 23.07.2020 № 19, від 20.08.2020 № 57, від 23.09.2020 № 57, від 20.11.2020 № 75 – зі списком працівників, а також його доньки ОСОБА_1 на їх преміювання.

Преміювання  ОСОБА_1 відбулося у наступних розмірах за наступними (вказаними вище) наказами: 

від 21.02.2019 № 12 – 1500 грн, 

від 23.05.2019 № 37 – 1700 грн, 

від 22.07.2019 № 55 – 1300 грн, 

від 28.10.2019 № 81 – 3000 грн, 

від 22.11.2019 № 83/1 – 1600 грн, 

від 18.12.2019 № 88 – 4000 грн, 

від 24.01.2020 № 6 – 2200 грн,

від 21.11.2020 № 14 – 2000 грн, 

від 22.05.2020 № 35 – 1800 грн, 

від 23.07.2020 № 19 – 400 грн, 

від 20.11.2020 № 75 – 3000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати наведену вище постанову судді Хустського районного суду від 04.03.2021 про визнання його винним та накладення адміністративного стягнення за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, закрити провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного вище адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 вважає, що суд розглянув дану справу не об`єктивно та упереджено, при розгляді справи судом не було надано належної оцінки всім доказам по справі, не взято до уваги письмові докази, подані ОСОБА_1 , судом повністю проігноровано та не дано жодної оцінки доводам сторони захисту, ні усним, ні письмовим поясненням його захисника Томищ М.С. від 24.02.2021, які були подані суду.

Вважає, що оскаржувана постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та письмовим доказам, що містяться у справі, постанова винесена на підставі не належних доказах, припущень, а тому підлягає скасуванню, виходячи з також наступного.

Судом не було дано жодної належної оцінки письмовим доказам, на які він посилався: протоколам постійно діючої тарифікаційної комісії Хустського районного територіального центру соціального обслуговування Хустської РДА (далі – терцентр) за період з лютого 2019 року по листопад 2020 року, які вказують на відсутність в його діях реального конфлікту інтересів, оскільки наказ про преміювання та встановлення надбавок працівникам терцентру готувався на підставі протоколу засідання тарифікаційної комісії терцентру і він не є членом даної комісії.

Наказом директора № 44 від 29.12.2018 у терцентрі створена постійно діюча тарифікаційна комісія, яка в залежності від оцінки діяльності кожного працівника встановлює кожному працівнику надбавку за інтенсивність, напруженість у роботі та преміювання. Результати засідань оформляються протоколом, на підставі якого готується наказ, що служить підставою для нарахування заробітної плати.

Головою тарифікаційної комісії є заступник директора терцентру та він, як керівник установи, участь у засіданні комісії не приймає. Підставою для нарахування та виплати надбавок і премій бухгалтерією терцентра були протокол засідання тарифікаційної комісії та наказ керівника.

Дані дії та видача наказу про створення тарифікаційної комісії терцентру були ним вжиті для не допущення конфлікту інтересів при його спільній роботі з дочкою ОСОБА_1 та врегулювання даного питання.

При розгляді справи суд жодним чином не проаналізував дані документи та не взяв їх до уваги, також не зазначив причини, за яких суд їх не приймає до уваги. Всупереч цим письмовим документам суд в постанові зазначив, що він не вживав жодних дій для недопущення конфлікту інтересів.

Вважає, що посадова особа оперуповноважений 1-го сектору Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Бойко Б.Б., яка складала відносно нього дані протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, як і суд при винесенні оскаржуваної постанови, не об`єктивно та упереджено, вибірково дослідили письмові докази, що містяться у справі. 

Судом не зроблено належний аналіз документів та інформації та зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Ним зроблено системний аналіз розміру всіх надбавок та премій, встановлених у період 2019 та 2020 років його доньці ОСОБА_2 та іншим працівникам терцентру у порівняльній таблиці, яка додана до його письмових пояснень у додатках. 

З даної таблиці слідує, що жодного разу ОСОБА_2 не була встановлена найбільша премія, протягом 2019 року вона не отримувала премію взагалі за 4 місяці, у 2020 році за 5 місяців також не отримувала премію, а надбавку в розмірі 50 % вона отримувала разом з іншими працівниками терцентру, кожен місяць ще від 7 до 20 працівників терцентру отримували таку саму надбавку як і ОСОБА_2 .

Також, як у протоколах про адміністративне правопорушення так і оскаржені нимв постанові суду не зазначено наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовим, не зазначено в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення ОСОБА_1 .

Вважає, що він діяв відповідно до своїх службових повноважень, а суперечність між приватним та службовим інтересом відсутня, накази ним прийняті неупереджено та без будь-яких безпідставних переваг приватним інтересам.

При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Такий має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Нормами діючого КУпАП не передбачено адміністративної відповідальності за неповідомлення про наявність потенційного конфлікту інтересів.

Також в протоколах відсутнє прізвище та назва посадової особи, яка підписала дані протоколи та як наслідок не можливо встановити чи уповноважена посадова особа підписала дані протоколи, наявний підпис без зазначення чий цей підпис.

У протоколах про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складених відносно ОСОБА_1 у даній справі, у порушення ч.1 ст.256 КУпАП та п.10 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06.11.2015, не зазначено чи завдало адміністративне правопорушення матеріальну шкоду, кому нанесена така шкода, а також не встановлено розмір такої шкоди.

Вказані вище обставини судом не взяті до уваги і в постанові не відображено причини, на підставі яких суд відхилив дані доводи щодо неналежності доказів та не відповідності вимогам ст.256 КУпАП протоколів про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Томищ М.С. на підтримання в повному обсязі апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, посилаючись на викладені у ній обставини, прокурора Вакули Ю.В., яка повністю заперечила проти вказаної апеляційної скарги сторони захисту, посилаючись на дотримання вимог закону як особою, яка склала стосовно ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, так і суддею першої інстанції при винесенні оскарженої ОСОБА_1 винесеної щодо нього постанови судді від 04.03.2021, вивчивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд визнає, що вказана апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП, вимоги якої виконано суддею Хустського районного суду в повному обсязі, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів – суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес – будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Потенційний конфлікт інтересів – наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. 

Згідно ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу. У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

У відповідності до підпунктів 1,2,3 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, 

яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Як правильно встановлено місцевим судом, згідно розпорядження № 52/к/1 від 15.07.2010 ОСОБА_1 призначено на посаду директора Хустського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Хустської районної державної адміністрації.

Відповідно до посадової інструкції ОСОБА_1 – як директор Хустського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Хустської районної державної адміністрації організовує роботу територіального центру, укладає договори, діє від імені центру і представляє його інтереси, призначає на посади і звільняє працівників, видає в межах своєї компетенції накази, розпоряджається коштами в межах затвердженого кошторису витрат та відповідно до їх цільового призначення, в тому числі на оплату, притягає до дисциплінарної та матеріальної відповідальності працівників, які порушують трудову дисципліну, не виконують вимоги правил посадових інструкцій та інструкцій по охороні праці.

Згідно підпункту «а» пункту другого частини першої статті третьої Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичних осіб публічного права є особами, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Фактично місцевий суд дав критичну оцінку доводам ОСОБА_1 про неналежне оформлення протоколів про адміністративні правопорушення щодо нього за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, оскільки субєктом складання протоколів вимоги ст.256 КУпАП дотримано в повному обсязі, з чим погоджується й апеляційний суд. 

Суд не знайшов підстав для повернення протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 за ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП згідно вимог ст.278 КУпАП, що б незаконно перешкоджало б і унеможливлювало розгляд даної справи.

Наведені ОСОБА_1 порушення не дали підстав визнати докази у даній справі неналежними чи недопустимими.

Встановлені судом першої інстанції вказані вище обставини вчинення  ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, а саме порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, що полягає у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів правильно відображені у його оскарженій постанові, кваліфікація дій  ОСОБА_1 за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, детально наведеним у постанові від 04.03.2021 й перевіреним апеляційним судом доказам, зокрема зазначеними як у даній постанові, так і в оскарженій постанові судді від 04.03.2021, наведеними вище наказами директора  ОСОБА_1 , які є належними, допустимими й достатніми для доведення вини особи, яка у даній справі притягується до адміністративної відповідальності. 

Вина директора центру соціального обслуговування Хустського районного територіального центру соціального обслуговування ОСОБА_3 підтверджується наявними у справі доказами про те, що він як суб`єкт, визначений у пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України „Про запобігання корупції”, використав приватний немайновий інтерес, який полягав у бажанні встановити премію та матеріальну допомогу близькій особі (ч.1 ст.1 Закону № 1700-VII), а саме доньці ОСОБА_3 , яка займала посаду провідного фахівця із соціальної роботи. 

Використовуючи службові повноваження центру соціального обслуговування Хустського районного територіального центру соціального обслуговування, ОСОБА_3 взяв участь у прийнятті рішення щодо встановлення розміру надбавок та премій працівникам закладу, в якому працює його донька ОСОБА_1 .

Всупереч вимог п.2,3 ч.1 ст.28 Закону України „Про запобігання корупції” директор ОСОБА_1 в умовах реального конфлікту інтересів прийняв рішення стосовно близької особи, доньки, а також не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції та Хустську районну державну адміністрацію про наявний у нього відповідний конфлікт інтересів, маючи на підписі наступні накази щодо надання надбавок за складність та напруженість у роботі його доньці ОСОБА_1 в розмірі 50 %: від 21.02.2019 № 12 щодо надання надбавок за складність та напруженість у роботі, в тому числі й його доньці ОСОБА_1 в розмірі 50 %, від 22.03.2019 № 21, від 17.04.2019 № 27/1, від 23.05.2019 № 37, від 21.06.2019 № 42, від 22.07.2019 № 55, від 21.08.2019 № 68, від 28.10.2019 № 81, від 22.11.2019 № 83/1, від 18.12.2019 № 88, від 24.01.2020 № 6, від 21.02.2020 № 14, від 20.03.2020 № 11, від 23.04.2020 № 31, від 22.05.2020 № 35, від 22.06.2020 № 43, від 23.07.2020 № 19, від 20.08.2020 № 57, від 23.09.2020 № 57, від 20.11.2020 № 75 – зі списком працівників, а також його доньки ОСОБА_1 на їх преміювання.

Не заслуговують на увагу також доводи в апеляційній скарзі  ОСОБА_1 про те, що оскаржена постанова судді від 04.03.2021 щодо нього не відповідає вимогам КУпАП, оскільки її винесено суддею з урахуванням насамперед вимог ст.ст. 283,284 КУпАП, у ній містяться, зокрема, всі необхідні відомості, опис обставин, установлених суддею під час розгляду справи, мотиви прийнятого рішення. Будь-яких обставин, які б давали підстави для повернення матеріалів справи для відповідної додаткової перевірки – усунення недоліків протоколів про адміністративне правопорушення апеляційним судом не встановлено. 

Суддею Хустського районного суду правильно встановлено усі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення згідно вимог ст.280 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення на  ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя взяв до уваги обставини справи, характер вчинених правопорушень, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності й застосував щодо  ОСОБА_1 вид та розмір стягнення у межах санкції ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, з правильним, обов`язковим в даному випадку, застосуванням положення ст.36 КУпАП. 

Апеляційний суд вважає, що зміст вказаної апеляційної скарги та позиція сторони захисту свідчать лише про невизнання  ОСОБА_1 своєї вини у вчинених за зазначених вище обставин адміністративних правопорушень. 

Накладене на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення є таким, що відповідає як характеру, так і ступеню адміністративного правопорушення, є справедливим. 

Апеляційний суд бере також до уваги принцип диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами. Стороною захисту з метою підтвердження зазначених в апеляційній скарзі доводів не надано належних і допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність у діях  ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1,2 ст.172-7 КУпАП адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного апеляційний суд також визнає, що жодного порушення закону та/або підзаконного акту як суб`єктом складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і суддею першої інстанції, на що посилається ОСОБА_1 , під час апеляційного розгляду даної справи не встановлено.

Судом першої інстанції також дотримано усі вимоги КУпАП під час розгляду даної справи та прийнято законне і обґрунтоване рішення 04.03.2021 щодо  ОСОБА_1 .

Жодного порушення як матеріального, так і процесуального закону суддею першої інстанції апеляційним судом також не встановлено. 

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 04.03.2021, якою:

1) ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, із застосуванням положення ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

2) справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП – у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення щодо подій, які мали місце 21.02.2019 згідно протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №№ 32,33 від 28.01.2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя