СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2021 р.                                                                   Справа № 922/1659/21  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Пуль О.А., суддя  Фоміна В.О., 
за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм" (вх.№1650 Х/2) та апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№1651 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.05.2021, постановлену суддею Гребенюк Т.Д. у приміщенні Господарського суду Харківської області (ухвала підписана 06.05.2021) у справі №922/1659/21
за позовом 1. Фізичної особи ОСОБА_2 , м. Харків,
2. Фізичної особи ОСОБА_3 , м. Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм", м. Дергачі, Харківська область, 
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 
1. ОСОБА_1 , м. Харків,
2. ОСОБА_4 , м. Харків, від імені та в інтересах якої діє законний представник - ОСОБА_1 , м. Харків, 
3. ОСОБА_5 , м. Харків, від імені та в інтересах якої діє законний представник - ОСОБА_1 , м. Харків, 
про визнання недійсними рішень
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.05.2021 задоволено заяву про вжиття заходів забезпечення позову у справі №922/1659/21 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм", оформленого протоколом від 28.04.2021 №1. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що діють на підставі Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм", зокрема, щодо керівника та інших осіб, які уповноважені вчиняти дії від імені цієї юридичної особи.
Вказана ухвала місцевого господарського суду з посиланням на приписи статті 137 ГПК України, статей 9, 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", практику Верховного Суду, мотивована тим, що заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань". Суд першої інстанції, зазначивши, що предметом позову є немайнова вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, яким змінено керівника, дійшов висновку, що невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист і поновлення порушених корпоративних прав позивачів, оскільки у разі здійснення нових реєстраційних дій відносно товариства на підставі оспорюваного рішення заявники не зможуть захистити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду, що може істотно ускладнити поновлення законних прав та/або інтересів заявників. При цьому, місцевий господарський суд зазначив про те, що можливість вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій, зокрема, щодо зміни керівника підтверджується висновками Верховного Суду у постановах від 25.11.2019 у справі №922/1992/19, від 26.08.2020 у справі №907/73/19. Отже, враховуючи, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову, є спірозмірними до позовних вимог та фактичних обставин справи, забезпечують виконання судового рішення в разі можливого задоволення позову, а також не порушують існуючих прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову. 
Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, 21.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.05.2021 у справі №922/1659/21 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову. Вказана апеляційна скарга підписана від імені товариства представником, адвокатом Сергієм Шатовим, на підтвердження повноважень якого надано належним чином засвідчені копії ордеру на надання правничої допомоги від 06.05.2021 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
ОСОБА_1 – третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, також не погодилась з даною ухвалою місцевого господарського суду та 21.05.2021 звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.05.2021 у справі №922/1659/21 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову. Апеляційна скарга підписана ОСОБА_1 особисто.
В обґрунтування доводів апеляційних скарг скаржники посилаються на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Зокрема, апелянти вказують на те, що ні заявником, ні місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі не наведено фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду, у разі задоволення позову. Натомість, за твердженням відповідача та третьої особи, вжиття відповідних заходів забезпечення позову призвело до блокування фінансово-господарської діяльності товариства та є підґрунтям вчиненню незаконних дій щодо майна юридичної особи. На думку апелянтів, вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не відповідають вимогам щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів учасників, доведеності реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів у разі невжиття заявлених заходів, а отже, висновки про наявність обґрунтованих підстав для вжиття таких заходів є передчасними. 
Автоматизованою системою документообігу Східного апеляційного господарського суду (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2021) для розгляду вказаних апеляційних скарг сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.
Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм" (вх.№1650 Х/2) та ОСОБА_1 (вх.№1651 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.05.2021 у справі №922/1659/21; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 24.06.2021; встановлено учасникам справи строк до 17.06.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання заяв, клопотань тощо.
При цьому, з огляду на те, що апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм" (вх.№1650 Х/2) та ОСОБА_1 (вх.№1651 Х/2) подані на один і той самий процесуальний документ, а саме, на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.05.2021 у справі №922/1659/21, колегія суддів вирішила призначити до спільного розгляду вказані апеляційні скарги.
14.06.2021, тобто в межах встановленого судом строку від позивачів надійшов відзив на апеляційні скарги (вх. №6896), в якому вони просять апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника ТОВ "НВП Біофарм" адвоката Шатова С.О. залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.03.2021 у справі №430з-21 (тоді як предметом оскарження є ухвала від 06.05.2021 у справі №922/1659/21) залишити без змін. У відзиві на апеляційні скарги міститься посилання на безпідставність доводів апелянтів та обґрунтованість висновків суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали (в мотивуванні позивачі вказують вірний номер та дату оскаржуваної ухвали). Відзив підписаний представником позивачів, адвокатом Зайцевим О.О.
До відзиву на апеляційні скарги додано заяву свідка ОСОБА_3 (позивача у справі), в якій остання надає свою згоду на допит її як свідка, стверджує, що є директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм" з 21.03.2017, що товариство не укладало договір надання правової допомоги з адвокатом Шатовим С.О., а тому останній не мав права виписувати ордер на представництво інтересів товариства та подавати від його імені апеляційну скаргу, представляти інтереси товариства в суді. В заяві, зокрема, стверджує, що господарська діяльність товариства здійснюється, жодних перешкод для цього немає, звітність подається вчасно, податки, збори, обов`язкові платежі та заробітна плата сплачуються вчасно. Також до відзиву додано копії податкової звітності за квітень-травень 2021 та платіжних доручень з відмітками банку про оплату відповідних податків, зборів тощо. 
22.06.2021 у зв`язку з відпусткою судді Крестьянінова О.О. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.
23.06.2021 представником ТОВ "НВП Біофарм" Шатовим С.О. подано клопотання про долучення письмових доказів (вх.№7237), а саме листа заступника директора по роботі з корпоративними клієнтами АТ "Креді Агріколь Банк" від 18.06.2021 № 86201/556 з клопотанням про поновлення строку для подання доказів, яке мотивоване неможливістю подання такого доказу у встановлені строки, зважаючи на дату його виготовлення та отримання. За твердженням заявника, відсутність у ЄДР відомостей про ОСОБА_1 , як керівника ТОВ "НВП Біофарм", позбавило можливості здійснювати видаткові операції по банківським рахункам, що підтверджується вказаним листом, у зв`язку з чим вважає, що вказаний документ є письмовим доказом, який підтверджує, що застосований захід забезпечення позову суттєво перешкоджає законній господарській діяльності товариства, а отже, має безпосереднє значення для правильного вирішення справи по суті.  
24.06.2021 від позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№7272), в якому вона зазначає, що бажає взяти участь у судовому засіданні, втім, у зв`язку з хворобою та з міркувань безпеки оточуючих просить визнати причини її неявки поважними та відкласти розгляд справи на іншу дату. До клопотання надано довідку лікаря від 24.06.2021.
24.06.2021 до суду надійшла заява про відмову від апеляційної скарги ТОВ "НВП Біофарм" (вх. № 7273), яка підписана директором ТОВ "НВП Біофарм" Ярошенко Г.А. та засвідчена печаткою товариства. У вказаній заяві ОСОБА_3 стверджує, що є директором ТОВ "НВП Біофарм" з 21.03.2017, що товариство не укладало договір надання правової допомоги з адвокатом Шатовим С.О., а тому останній не мав права виписувати ордер на представництво інтересів товариства та подавати від його імені апеляційну скаргу, представляти інтереси товариства в суді. Наведені обставини, на думку ОСОБА_3 є підставою для відмови від апеляційної скарги в порядку статті 266 ГПК України.
Також, 24.06.2021 до суду подані письмові пояснення позивача ОСОБА_2 (вх. № 7282), в яких він, зокрема, стверджує, що оскаржувана ухвала зберігає баланс інтересів до вирішення справи по суті та жодним чином не блокує діяльність товариства. Також вважає необхідним залишити в силі оскаржувану ухвалу для забезпечення ефективного захисту його порушених прав у випадку ухвалення рішення на його користь. У вказаних поясненнях ОСОБА_2 також надає свою згоду на допит його як свідка.
В судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 24.06.2021 представники учасників справи та позивач ОСОБА_2 (особисто) підтримали заявлені клопотання, заяви та доводи, що були викладені письмово, а також висловили свою позицію стосовно клопотань заяв та доводів інших учасників справи. 
При обговоренні поданих заяв та клопотань (зокрема, щодо тверджень ОСОБА_3 , що товариство не укладало договір надання правової допомоги з адвокатом Шатовим С.О., а тому останній не мав права виписувати ордер на представництво інтересів товариства та подавати від його імені апеляційну скаргу, представляти інтереси товариства в суді) судом апеляційної інстанції було встановлено, що апеляційна скарга від імені товариства підписана представником, адвокатом Сергієм Шатовим, на підтвердження повноважень якого надано належним чином засвідчені копії ордеру на надання правничої допомоги від 06.05.2021 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, що в силу приписів ч. 4 ст. 60 ГПК України є достатніми доказами на підтвердження повноважень адвоката. 
Разом з тим, зважаючи на висловлені сумніви стосовно права представництва, в судовому засіданні 24.06.2021 у адвоката Шатова С.О. було витребувано договір від 06.05.2021 №53 про надання правової (правничої) допомоги, з якого вбачається, що від імені ТОВ "НВП Біофарм" цей договір підписаний директором ОСОБА_1 , яка дії на підставі рішення загальних зборів учасників товариства (протокол від 28.04.2021 №1) та Статуту.
Адвокатом Шатовим С.О. зазначено, що директором товариства на даний час є ОСОБА_1 , яка обрана на посаду рішеннями загальних зборів учасників товариства від 28.04.2021, а тому підстави для задоволення заяви про відмову від апеляційної скарги, яка підписана від імені товариства ОСОБА_3 відсутні. 
Крім того, представником відповідача адвокатом Шатовим С.О. також була висловлена позиція щодо залишення без розгляду доданих до відзиву позивачів документів, як таких, що є недопустимими та недостовірними. 
Розглянувши заявлене позивачкою ОСОБА_3 клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів вирішила у його задоволенні відмовити, оскільки в судове засідання прибув представник ОСОБА_3 – адвокат Зайцев О.О., який обізнаний з матеріалами справи та висловлював свою позицію з питань, що виникали під час розгляду справи.
Що стосується інших заяв та клопотань (про долучення письмових доказів, про відмову від апеляційної скарги ТОВ "НВП Біофарм", про надання згоди позивачів про їх допит як свідків, про залишення без розгляду доданих до відзиву позивачів документів), колегія суддів дійшла висновку про неможливість їх розгляду в даному судовому засіданні, у зв`язку з чим ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 15.07.2021 до 17:00 години, про що повідомлено учасників справи в порядку статей 120, 268 ГПК України.
12.07.2021 до апеляційного господарського суду від представника відповідача адвоката Шатова С.О. надійшли пояснення (вх. № 7982), в яких щодо заяви ОСОБА_3 про відмову від апеляційної скарги ТОВ "НВП Біофарм" зазначено про те, що рішення загальних зборів учасників товариства про припинення повноважень ОСОБА_3 як директора товариства є чинним та в установленому законом порядку не визнано недійсним, а отже, вважає, що вказана заява про відмову від апеляційної скарги підписана неуповноваженою особою та суперечить інтересам більшості учасників ТОВ "НВП Біофарм". 
Щодо документів, поданих представником позивачів разом із відзивом на апеляційні скарги (заява свідка ОСОБА_3 ; податкова звітність ТОВ "НВП Біофарм"; платіжні доручення) зазначено про те, що створені та підписані директором ТОВ "НВП Біофарм" ОСОБА_3 документи до прийняття загальними зборами оспорюваного рішення про припинення повноважень директора та застосування судом першої інстанції заходів забезпечення позову, не стосуються предмета доказування по справі, а отже є неналежними доказами; а ті документи що, створені та підписані директором ТОВ "НВП Біофарм" ОСОБА_3 після прийняття загальними зборами зазначеного рішення не відповідають вимогам статей 76, 78 ГПК України, оскільки складені та підписані неуповноваженою особою та є недостовірними, адже створені (отримані) під впливом, спрямованим на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. 
Також, 13.07.2021 до суду апеляційної інстанції від представника відповідача адвоката Шатова С.О. надійшла заява (вх. № 8009), в якій заявник з метою доведення обставин, на яких ґрунтується клопотання від 22.06.2021 про долучення письмових доказів, в частині поновлення строку для подання таких доказів, просить суд долучити до матеріалів справи № 922/1659/21 лист-звернення директора ТОВ "НВП Біофарм" ОСОБА_1 від 19.05.2021 та врахувати його при прийнятті рішення щодо поновлення строку на подання письмових доказів, які були подані до апеляційного господарського суду з клопотанням від 22.06.2021 про долучення письмових доказів. 
В судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 15.07.2021 присутній представник відповідача підтримав заявлене клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи (вх. № 7237 від 23.06.2021) та клопотання про залишення без розгляду документів, поданих представником позивачів разом із відзивом на апеляційну скаргу з підстав їх недопустимості та недостовірності, з урахуванням письмових пояснень (вх. №7982 від 12.07.2021). Представник позивачів заперечував проти вказаного клопотання з підстав неподання цих доказів у встановлений законом строк та недоведеності поважності причин його пропуску, а також стверджував про відповідність поданих до відзиву документів вимогам процесуального законодавства. 
Щодо доданих апелянтом до матеріалів справи доказів, колегія суддів зазначає про наявність підстав для їх прийняття під час апеляційного перегляду ухвали місцевого господарського суду, з огляду на таке.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Частиною 1, 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.
Отже, підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є доведення неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від апелянта, а також підтвердження такими доказами фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі.
В обґрунтування заявленого клопотання заявник посилається на те, що місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу про забезпечення позову без виклику представників сторін, та зазначені докази об`єктивно не могли бути надані до суду першої інстанції та долучені до апеляційної скарги, у зв`язку з їх відсутністю на час вчинення відповідних процесуальних дій, тобто 21.05.2021 (дата подання апеляційної скарги), а також до суду апеляційної інстанції у встановлений ухвалою суду від 02.06.2021 строк до 17.06.2021, оскільки поданий доказ сформований (датований) лише 18.06.2021. При цьому, як вказує заявник, він звернувся з листом до АТ "Креді Агріколь Банк" до подання апеляційної скарги, проте відповідь отримав лише 18.06.2021, що підтверджується листом-зверненням директора товариства ОСОБА_1 від 19.05.2021.
З огляду на викладене, враховуючи, що заявником доведено під час апеляційного розгляду справи неможливість подання цих доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, зокрема, через вирішення заяви про забезпечення позову без виклику сторін та відсутність цих документів у відповідача, судова колегія вважає за необхідне поновити строк для подання доказів та долучає до матеріалів справи вищенаведені письмові докази. 
Щодо клопотання відповідача про залишення без розгляду документів, поданих представником позивачів разом із відзивом на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому, обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою Господарського процесуального кодексу покладається саме на заявника, а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов`язаний самостійно з`ясовувати відповідні причини.
Дослідивши відзив на апеляційну скаргу разом з доданими до нього документами, колегія суддів зазначає, що додані представником позивачів до суду апеляційної інстанції нові докази не були предметом розгляду під час постановлення оскаржуваної ухвали, проте заявником не порушується питання щодо поновлення строку подання цих доказів, не доведено неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а отже, до розгляду судом не приймаються у відповідності до вимог ч. 8 ст. 80, ч.3 ст. 269 ГПК України. 
З цих підстав колегія суддів не надає оцінку вказаним документам на предмет їх достовірності та допустимості у відповідності до вимог процесуального законодавства, а тому клопотання відповідача про залишення їх без розгляду з наведених підстав не підлягає задоволенню. 
Окрім того, до відзиву на апеляційні скарги представником позивачів додано заяву свідка в порядку статті 88 ГПК України, яка підписана 14.06.2021 ОСОБА_3 .
Вимоги до заяви свідка передбачено статтею 88 ГПК України, відповідно до частини 8 якої заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів. 
Тобто, питання щодо прийняття доказів, долучених до заяв, скарг та документів, суд повинен вирішувати, керуючись частиною 8 статті 80 ГПК України та зважаючи на поважність причин пропуску строку на подання кожного конкретного доказу, у тому числі й заяви свідка.
Відповідно до частини 1 статті 89 ГПК України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутнє обґрунтування неможливості подання цієї заяви до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а в суду апеляційної інстанції відступній обов`язок самостійно з`ясовувати та встановлювати такі обставини, то колегія суддів не приймає до розгляду та не вбачає підстав для виклику свідка. 
З цих же підстав колегія суддів не вважає необхідним викликати для допиту ОСОБА_2 в якості свідка. При цьому, представники позивачів в судовому засіданні зазначили про те, що позивачі не наполягають на допиті їх в якості свідків. 
Розглянувши заяву про відмову від апеляційної скарги ТОВ "НВП Біофарм", яка підписана директором ТОВ "НВП Біофарм" Ярошенко Г.А., колегія суддів не приймає відмову від скарги зважаючи на таке.
Пунктом 1 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.
Відповідно до положень частини четвертої статті 266 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. У разі відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.
Частиною 6 статті 266 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині 5 статті 191 цього Кодексу.
За приписами частини 5 статті 191 Господарського процесуального кодексу України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
При цьому, зі змісту вказаних процесуальних норм вбачається, що відмова від апеляційної скарги є правом особи, яка її подала, і таке право реалізується цією особою на її власний розсуд, а тому, під час розгляду питання про прийняття відмови від апеляційної скарги, суд не перевіряє обґрунтованість таких її мотивів.
Як вже було зазначено, апеляційна скарга від імені ТОВ "НВП Біофарм" була подана представником відповідача адвокатом Шатовим С.О., на підтвердження повноважень якого матеріали справи містять копію ордеру про надання правової допомоги від 06.05.2021 серії ВІ №1030231, в якому зазначено про відсутність обмежень у повноваженнях відповідно до умов договору; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 31.10.2017 серії ПТ №1936; копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 06.05.2021 № 53, укладеного між адвокатом Шатовим С.О. (далі – адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм" (далі – клієнт) в особі директора Боровко Галини Миколаївни, яка діє на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ "НВП Біофарм" (протокол від 28.04.2021) та Статуту.
Суд апеляційної інстанції при відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою з урахуванням приписів статей 58, 60 Господарського процесуального кодексу, статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено повноваження адвоката Шатова С.О. здійснювати від імені ТОВ "НВП Біофарм" процесуальні права та обов`язки, в тому числі щодо подання заяви про відмову від апеляційної скарги (враховуючи відсутність обмежень у повноваженнях).
Проте, заява про відмову від апеляційної скарги подана директором ТОВ "НВП Біофарм" Ярошенко Г.А., тобто, іншою особою, ніж та, що подала апеляційну скаргу, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 266 ГПК України, відповідно до якої, саме особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного провадження.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "НВП Біофарм" керівником юридичної особи та особою, яка може вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо є ОСОБА_3 з 21.03.2017. 
Водночас, предметом позову у даній справі є вимоги про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм", оформлені протоколом від 28.04.2021, зокрема, в частині припинення повноважень директора ТОВ "НВП Біофарм" ОСОБА_3 та обрання новим директором ОСОБА_1 . 
Також, предметом апеляційного оскарження є ухвала суду про забезпечення позову шляхом накладення заборони державним реєстраторам вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу, зокрема, щодо керівника та інших осіб, які уповноважені вчиняти дії від імені цієї юридичної особи. 
Вказані обставини свідчать про те, що наразі рішення загальних зборів учасників товариства про припинення повноважень директора та обрання нового керівника є чинними, проте оскаржуються в судому порядку, а отже, питання є спірними; відомості щодо обрання новим директором іншої особи не можуть бути внесені до ЄДР враховуючи вжиті судом заходи забезпечення позову. 
Окрім того, як вже було зазначено апеляційне провадження у даній справі на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.05.2021 відкрито також за апеляційною скаргою третьої особи ОСОБА_1 (вх.№1651 Х/2), яка містить аналогічні доводи та вимоги.
Враховуючи, що відмова від апеляційної скарги суперечить інтересам сторін, у тому числі ТОВ "НВП Біофарм" та третім особам, апеляційна скарга ТОВ "НВП Біофарм" підтримується представником третіх осіб в повному обсязі, представниками відповідача та третіх осіб заявлено заперечення проти прийняття відмови від апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за неможливе прийняти відмову від апеляційної скарги, підписану директором ТОВ "НВП Біофарм" Ярошенко Г.А.
Присутні представники відповідача та третіх осіб надали пояснення щодо обставин справи, з урахуванням доводів та вимог апеляційних скарг. Присутні в судовому засіданні представники позивачів та ОСОБА_2 (особисто) заперечували проти вказаних апеляційних скарг з підстав, зазначених у відзиві на апеляційні скарги. 
В судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 15.07.2021 відповідно до вимог частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 22.07.2021 до 17:00 години.
20.07.2021 до апеляційного господарського суду від представника ТОВ "НВП Біофарм" адвоката Шатова С.О. надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (вх. № 8242). Крім того, повідомлено, що апеляційні скарги ТОВ "НВП Біофарм" та ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Судове засідання Східного апеляційного господарського суду 22.07.2020 з розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм" (вх.№1650 Х/2) та ОСОБА_1 (вх.№1651 Х/2) розпочалось за участю представника третіх осіб, який підтримав вимоги апеляційних скарг в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.05.2021 у даній справі та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. Присутні в судовому засіданні представники позивачів та ОСОБА_2 (особисто) просили відмовити у задоволенні апеляційних скарг відповідача та третьої особи, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Водночас, звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про розгляд апеляційної скарги за його відсутності через неможливість прибути в судове засідання у зв`язку з сімейними обставинами.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені частиною першою статтею 42 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх представників учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України зазначає про такі обставини.
З матеріалів справи вбачається, що 05.05.2021 позивачі – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернулись до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просили суд визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм" (ідентифікаційний код юридичної особи 36816072), оформленого протоколом від 28.04.2021 №1. 
До матеріалів позовної заяви додано копію протоколу № 1 річних загальних зборів учасників ТОВ "НВП Біофарм" від 28.04.2021, відповідно до якого на загальних зборах учасників ТОВ "НВП Біофарм" присутні учасники, які в сукупності володіють 65,1% статутного капіталу товариства або 65,1% голосів від усіх учасників товариства, а саме: ОСОБА_1 – особисто, розмір частки у статутному капіталі дорівнює 52%; ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_1 , розмір частки у статутному капіталі дорівнює 6,5 %; ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_1 , розмір частки у статутному капіталі дорівнює 6,5 %; ОСОБА_3 – особисто, розмір частки у статутному капіталі дорівнює 0,1 %.       
Відповідно до цього протоколу за результатами зборів ухвалено, зокрема, такі рішення: 
1) для проведення загальних зборів та оформлення протоколу обрати головою загальних зборів учасників товариства ОСОБА_1 . Протокол загальних зборів учасників товариства підписує голова загальних зборів Боровко Г.М., кожен учасник товариства, який взяв участь у цих загальних зборах, може підписати протокол, справжність підписів на протоколі засвідчується нотаріально;
2) затвердити фінансові результати господарської діяльності товариства та річну фінансову звітність підприємства за 2020 рік;
3) частково розподілити чистий прибуток за 2020 рік, спрямувавши на виплату дивідендів пропорційно до часток у статутному капіталі кожного з учасників товариства;
4) новим директором ТОВ "НВП Біофарм" з 29.04.2021 обрати ОСОБА_1 та у відповідності до статті 65 Господарського кодексу України виконання функцій та обов`язків директора покласти на неї без винагороди; повноваження директора ТОВ "НВП Біофарм" ОСОБА_3 у відповідності до частини 3 статті 99 Цивільного кодексу України, частини 13 статті 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", пункту 5 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України, з 28.04.2021 припинити та трудовий договір з ОСОБА_3 вважати розірваним; виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості щодо права ОСОБА_3 вчиняти юридичні дії від імені товариства без довіреності; відповідальною особою за підготовку та оформлення документів для проведення державної реєстрації змін до відомостей про товариство, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, призначити ОСОБА_1 , з правом передоручення;
5) усі витрати на підготовку та проведення загальних зборів учасників покласти на товариство.
Вказаний протокол посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Борисенко С.В. 29.04.2021.   
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 28.04.2021 відбулися загальні збори ТОВ "НВП Біофарм", що, на думку позивачів, ініційовані та проведені всупереч вимогам Статуту товариства та Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", й зокрема, порушують права ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Заявники вказують на порушення порядку скликання загальних зборів учасників (щодо права на скликання загальних зборів), з огляду на те, що ОСОБА_1 не мала повноважень на скликання та проведення загальних зборів товариства. Також представник заявників вказує на те, що порушено й порядок скликання загальних зборів у частині повідомлення учасників про їх скликання.
За твердженням заявників, загальні збори учасників ТОВ "НВП Біофарм" від 28.04.2021 проведені за відсутності кворуму, оскільки на них були присутні учасники, які у сукупності володіють 65,1% голосів, а отже вважають, що порушення передбаченої пунктом 11.5 Статуту товариства вимоги про кворум загальних зборів є безумовною підставою для визнання недійсними рішень, ухвалених на таких зборах. Крім того, вказують на те, що зміст протоколу загальних зборів учасників від 28.04.2021 №1 підтверджує порушення передбаченого пунктом 11.5 Статуту товариства порядку реєстрації учасників, які беруть участь у цих зборах, оскільки перелік учасників має бути підписаний головою та секретарем зборів, однак секретар загальних зборів не обирався, а тому вимога щодо підписання переліку учасників товариства не виконана
Разом з позовною заявою представник ОСОБА_2 (першого позивача) адвокат Зайцев О.О. подав до місцевого господарського суду заяву про забезпечення позову від 30.04.2021 (вх. № 1659/21 від 05.05.2021), в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що діють на підставі Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм", зокрема, щодо керівника та інших осіб, які уповноважені вчиняти дії від імені цієї юридичної особи. 
В обґрунтування підстав для вжиття вищевказаних заходів забезпечення позову заявник з посиланням на приписи статті 137 Господарського процесуального кодексу України, вказує на те, що порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів є підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства, що підтверджується усталеною судовою практикою. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; відсутність протоколу загальних зборів. Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.
Заявник вважає, що оскільки Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" не містить обов`язків державного реєстратора перевіряти відповідність рішення органу управління юридичної особи її установчим документам, існує ризик проведення реєстраційної дії щодо зміни керівника ТОВ "НВП Біофарм" на підставі спірного рішення загальних зборів. На думку заявника, наведені в заяві заходи забезпечення позову, які безпосередньо стосуються предмету спору, дозволять забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів в разі задоволення позову. Натомість, невжиття заявлених заходів забезпечення позову може призвести до проведення незаконних реєстраційних дій, пов`язаних зі зміною відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про орган управління ТОВ "НВП Біофарм" та інших осіб, які уповноважені вчиняти дії від імені ТОВ "НВП Біофарм", що може стати причиною блокування діяльності товариства, та як наслідок істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись, оскільки у разі відхилення судом заяви про забезпечення позову та за наявності рішення суду по суті на користь позивача, обраний позивачем спосіб захисту стане неефективним, оскільки незаконні дії відповідача, призведуть до необхідності застосовувати вже інші способи захисту незаконно порушених прав позивачів.
За твердженням заявника, обраний вид забезпечення позову шляхом встановлення тимчасових обмежень щодо здійснення реєстраційних дій стосовно внесення змін про керівника та інших осіб, які уповноважені вчиняти дії від ТОВ "НВП Біофарм" до вирішення спору, є співмірним з позовними вимогами, має тимчасовий характер та не порушить права та інтересів інших осіб. Також, заявник зазначив, що наведені в заяві заходи забезпечення позову виключають можливість спричинення відповідачу будь-яких збитків, відсутні підстави та необхідність в зустрічному забезпеченні.
06.05.2021 місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову у справі №922/1659/21 з підстав, зазначених вище у цій постанові.
Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.
За приписами частини 1 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та статті 11 Господарського процесуального кодексу України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову. (Такі висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 29.07.2019 у справі № 905/491/19).
Відповідно до частини 1 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Частиною 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України  встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини (ч.1 ст 137 ГПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до частини 5 статті 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.
Частиною 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, та майнових наслідків заборони відповідачеві (іншим особам) вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №916/2786/17).
Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу (іншим особам) здійснювати певні дії.
За таких обставин, обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Така правова позиція, наведена в пункті 15 постанови Верховного Суду від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, в пункті 14 постанови Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18.
Крім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді арешту або заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, та відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.
Така правова позиція, наведена в пункті 15 постанови Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №915/870/18.
Суд апеляційної інстанції враховує, що згідно з пунктом 31 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію.
Відповідно до частини 10 статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.
Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".
Пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".
Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений зокрема Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань"
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18, від 18.02.2019 у справі 922/3010/18, від 12.03.2020 у справі № 916/3479/19, від 24.06.2020 у справі №902/1051/19.
Предметом позову у даній справі є вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм" (ідентифікаційний код юридичної особи 36816072), оформленого протоколом від 28.04.2021 №1, яким, зокрема, було припинено повноваження директора ТОВ "НВП Біофарм" ОСОБА_3 з 28.04.2021 та призначено новим директором ТОВ "НВП Біофарм" ОСОБА_1 з 29.04.2021. За твердженням першого позивача, спірні загальні збори учасників товариства проведено за його відсутності, з порушенням порядку скликання та проведення цих зборів; оспорювані рішення загальних зборів учасників товариства прийнято за відсутності кворуму для проведення загальних зборів та прийняття рішення. 
Оскільки предметом позову у цій справі є вимоги немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню. В такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Така правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.
В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій, пов`язаних зі зміною відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "НВП Біофарм" про керівника та/або осіб, які уповноважені вчиняти дії від імені товариства, перший позивач посилається на те, що інформація, з приводу якої прийнято оспорюване у даній справі рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм" (ідентифікаційний код юридичної особи 36816072), оформленого протоколом від 28.04.2021 №1, підлягає внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. 
На думку заявника, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки призведе до вчинення незаконних реєстраційних дій щодо зміни керівника ТОВ "НВП Біофарм" на підставі спірного рішення.
Надаючи оцінку доводам першого позивача, судом апеляційної інстанції встановлено, що позовні вимоги у цій справі направлені на захист порушених корпоративних прав позивачів. Обставини щодо зміни правління ТОВ "НВП Біофарм" на спірних загальних зборах учасників товариства свідчать про те, що відповідачем прийнято рішення щодо своєї діяльності без участі першого позивача, в той час як останній не погоджується з прийнятими рішеннями загальних зборів учасників ТОВ "НВП Біофарм", оформлених протоколом від 28.04.2021 №1, у тому числі в частині зміни керівника, та обставини щодо обґрунтованості та законності прийняття спірних рішень є предметом спору у даній справі.
Крім того, з протоколу загальних зборів учасників ТОВ "НВП Біофарм" від 28.04.2021 №1 вбачається, що на спірних загальних зборах учасників товариства було прийнято рішення призначити ОСОБА_1 відповідальною особою за підготовку та оформлення документів для проведення державної реєстрації змін до відомостей про товариство, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. При цьому, повноваження учасників загальних зборів ТОВ "НВП Біофарм" засвідчені нотаріально,
Наведене свідчить про наявність обґрунтованого припущення, що на виконання прийнятих рішень на загальних зборах від 28.04.2021 уповноваженими особами будуть здійснені заходи щодо проведення дій з внесенням інформації щодо зміни керівника юридичної особи.
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що у даному випадку невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист і поновлення порушених корпоративних прав позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду, подавши позов у цій справі. У разі, якщо до закінчення розгляду цієї судової справи державним реєстратором будуть здійснені нові реєстраційні дії відносно ТОВ "НВП Біофарм" на підставі оспорюваного рішення позачергових зборів товариства в частині зміни керівника, заявники не зможуть захистити свої права в межах одного судового провадження за їх позовом без нових звернень до суду, що може істотно ускладнити поновлення законних прав та/або інтересів заявників. 
Матеріалами справи підтверджується, що судом першої інстанції з урахуванням приписів пункту 4 частини 5 статті 137 ГПК України вжито заходи забезпечення позову у даній справі, які прямо стосуються предмета спору.
Доводи апеляційної скарги про те, що вжиті судом заходи забезпечення позову підлягають скасуванню як такі, що обмежують господарську діяльність товариства, відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки відповідні заходи забезпечення позову не суперечать, зокрема, приписам частини 5 статті 137 ГПК України. При цьому, висновки суду щодо можливості вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій, зокрема, щодо зміни керівника підтверджується висновками Верховного Суду у постанові від 25.11.2019 у справі №922/1992/19, від 26.08.2020 у справі № 907/73/19.
Також, посилання заявників на те, що вжиття заходів забезпечення обмежують господарську діяльність товариства та може призвести до незаконних дій щодо майна юридичної особи, є недоведеними, зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів, аналіз та оцінка яких дозволила б судам дійти таких висновків.
Твердження скаржників, що застосовані судом заходи забезпечення позову є неспівмірними з заявленими позивачем вимогами, судова колегія вважає безпідставними, оскільки застосовані заходи забезпечення позову тимчасово унеможливлюють лише внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "НВП Біофарм", не мають своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариства, та спрямовані на запобігання імовірним порушенням корпоративних прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 18.02.2019 у справі № 922/3010/18. 
З огляду на викладене, недоречними є доводи скаржників про неналежне мотивування місцевим господарським судом судового рішення, що є предметом оскарження, зокрема, щодо доцільності вжиття заходів забезпечення позову.
Суд апеляційної інстанції вважає також необґрунтованими твердження скаржників, відповідно до яких суд оскаржуваною ухвалою заблокував фінансово-господарську діяльність товариства. З цього приводу слід зазначити, що заборона проводити реєстраційні дії не матиме наслідком зупинення та припинення господарської діяльності суб`єктів господарювання, зокрема, відповідача, оскільки не впливає на можливість здійснення господарської діяльності товариства, а лише визначає заборону внесення реєстраційних дій щодо зміни керівника.
Отже, у даній справі на основі здійсненого співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких перший позивач звернувся до суду, встановивши існування обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів першого позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що заявлений першим позивачем захід забезпечення шляхом накладення заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що діють на підставі Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм", зокрема, щодо керівника та інших осіб, які уповноважені вчиняти дії від імені цієї юридичної особи, про застосування якого судом просить позивач (заявник), є розумним, обґрунтованим і адекватним вимогам позивача, заявленим у позовній заяві, з якою останній звернувся до суду.
Таким чином, з огляду на викладене вище, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, дотримання збалансованості інтересів сторін, встановивши наявність правового зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, врахувавши ймовірність істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав позивачів в разі невжиття таких заходів, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду про задоволення заяви позивача про забезпечення позову.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не було належно обґрунтовано необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову спростовуються наведеним вище та матеріалами справи.
Наведене свідчить, що доводи скаржників про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оскаржуване рішення відповідає вимогам статті 236 ГПК України, а тому відсутні підстави для його скасування в оскаржуваній частині.
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм" (вх.№1650 Х/2) та апеляційної скарги ОСОБА_1 (вх.№1651 Х/2) без задоволення, а ухвали Господарського суду Харківської області від 06.05.2021 у справі № 922/1659/21 - без змін.
Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм" та апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.05.2021 у справі №922/1659/21залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 23.07.2021. 

Головуючий суддя                                                                    О.В. Шевель
Суддя                                                                                           О.А. Пуль  
Суддя                                                                                           В.О. Фоміна