ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року	Львів	Справа № 380/316/21 пров. № А/857/9657/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                           Шевчук С.М.,  
суддів                                                                         Іщук Л.П., Кухтея Р.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Українсько-німецького спільного підприємства в формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ (ІСМ)" на рішення  Львівського окружного адміністративного суду  від 05 квітня 2021 року (рішення ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у м. Львів судом у складі головуючого судді Сидор Н.Т., дата складання повного тексту рішення суду не зазначена) у справі № 380/316/21 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Українсько-німецького спільного підприємства в формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ (ІСМ)"  про стягнення заборгованості, суд -  

В С Т А Н О В И В :
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
 В січні 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з Українсько-німецького спільного підприємства в формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ (ІСМ)" на їх користь витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за жовтень-грудень 2020 року в сумі 49172,39 грн. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду  від 05 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.
Стягнуто з Українсько-німецького спільного підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю “Інтернешнл каттер манюфекчерер ГМБХ (ІСМ)” (82100, Львівська область, місто Дрогобич, вул. Тураша, буд. 20; код ЄДРПОУ 14300674) на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, місто Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ 13814885) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за жовтень-грудень 2020 року у сумі 49172 (сорок дев`ять тисяч сто сімдесят дві) гривні 39 копійок.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
На обґрунтування апеляційних вимог відповідач посилається на те, що приймаючи оскаржуване рішення судом першої інстанції не було враховано, що станом на час звернення до суду із вказаним позовом, ані Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІV, а ні Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» не визначено право Пенсійного фонду України звертатися до суду з позовом про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Крім того, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не перевірив правильність обчислення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком №1 та Списком №2. Зазначає, що надані позивачем розрахунки не є платіжними документами, а підтверджують лише нарахування таких витрат. Встановлений законодавством обов`язок підприємства відшкодувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій безпосередньо пов`язаний саме з фактом понесення таких витрат, а не лише зі своєчасним виставленням розрахунку цих витрат. При цьому, матеріали справи не містять жодного платіжного документа на підтвердження виплати відповідної пенсії, а відповідно і підтвердження понесення відповідних витрат. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.  По суті заперечення на апеляційну скаргу співпадають з мотивами та висновками, здійсненими в судовому рішенні судом першої інстанції.
У зв`язку з критичною ситуацією, що склалася із фінансовим забезпеченням діяльності судів, зокрема, відсутністю асигнувань на оплату послуг з пересилання поштової кореспонденції, копії ухвали суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення справи до апеляційного розгляду  скеровано за допомогою електронних засобів зв`язку на електронну адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. 
Копії ухвали суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення справи до апеляційного розгляду направлені  відповідачу засобами поштового зв`язку та отримані ним - 23.06.2021 року.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

 ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи обставини, що Українсько-німецьке спільне підприємство в формі Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ (ІСМ)” є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З матеріалів справи встановлено, що за період роботи в Українсько-німецькому спільному підприємстві в формі Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ (ІСМ)” його працівники отримали право на призначення пільгових пенсій за Списками №1 та №2, а саме, право на пенсію на пільгових умовах набули: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , (Список №1), ОСОБА_7 (Список №2).
На підставі п. 6.7. Інструкції позивач направляв відповідачу на його зареєстроване місцезнаходження розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, з липня 2020 року (а.с. 12), з листопада 2020 року (а.с. 13), та розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту другого Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” з січня 2020 року (а.с. 11).
Згідно з розрахунком заборгованості Українсько-німецького спільного підприємства в формі Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ (ІСМ)” фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, в частині пенсій, призначених відповідно до п. “а” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників), за період з жовтня 2020 року по грудень 2020 року заборгованість відповідача становить 42429,59 грн (а.с. 3).
Згідно з розрахунком заборгованості Українсько-німецького спільного підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю “Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ (ІСМ)” фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам,  які були зайняті на інших роботах, що дають право на  призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів “б”-“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та пунктів 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за період з жовтня 2020 року по грудень 2020 року заборгованість відповідача становить 6742,80 грн (а.с. 4).
Оскільки відповідачем не сплачено заборгованість перед позивачем, останній звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначених на пільгових умовах до Пенсійного фонду України у розмірі 49172,39 грн відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості не надано, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно з п.1 ч.1 статті 1 Закону України  «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування»  платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.
Статтею 13 Закону №1788-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Згідно з абз.4 п.1 статті 2 Закону України  «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої  статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 п. 291.4 ст.291 ПК України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності  Законом України  «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій відповідно до пунктів  б  –  з статті 13 Закону України  «Про пенсійне забезпечення»  та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 ч.2 ст.114 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Частиною другою  Прикінцевих положень  Закону №1058-IV  (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього  Закону  мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього  Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України  «Про пенсійне забезпечення»  до набрання чинності  Законом України  «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій  та призначених відповідно до частин другої і третьої  статті 114 цього Закону  до досягнення пенсійного віку, визначеного  статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту  291.4  статті  291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої  статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього  Закону  за раніше діючим порядком.
Порядок та розмір відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах визначений Розділом 6  Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої  постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663.
Відповідно до пункту 6.1  Інструкції №21-1  для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2  цієї Інструкції  (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підп. 4 пункту  291.4  статті  291  глави  1  розділу  XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до  статті 13 Закону №1788-XII  до набрання чинності  Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ  Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій  та призначених відповідно до частини другої  статті 114 Закону №1058-IV: особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів  б-з  статті 13 Закону №1788-XII  та пунктів 2-8 частини другої  статті 114 Закону №1058-IV.
Пунктом 6.4 Інструкції №21-1 визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої  Прикінцевих положень  Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Положеннями пункту 6.7 Інструкції №21-1 передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої  Прикінцевих положень  Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Відповідно до пункту 6.8 Інструкції №21-1  у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона  Крим). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.
Отже, обов`язок з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої  Прикінцевих положень  Закону №1058-IV, в частині пенсій призначених у порядку  статті 13 Закону №1788-ХІІ, покладений на підприємства.
При цьому, колегія суддів зазначає, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунок цих витрат, який надсилається підприємству.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2019 року у справі №460/3113/18.
Вказаним вище спростовуються доводи апеляційної скарги стосовно того, що обов`язок підприємства відшкодувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій безпосередньо пов`язаний саме з фактом понесення таких витрат. Водночас, колегія суддів зазначає, що пенсійні виплати є періодичним щомісячним платежем, виплата якого забезпечується Пенсійним фондом щомісячно у визначені строки.
До того ж, колегія суддів вказує на те, що органи Пенсійного фонду зобов`язані повідомити підприємство про настання обставин, які впливають на суму відшкодування, шляхом надіслання підприємству розрахунку.
Як стверджується матеріалами справи, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідачу надсилались.
Наявність вказаної заборгованості відповідача по невідшкодованих пільгових пенсіях підтверджується розрахунком сум заборгованості, розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Разом з тим, зобов`язань по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідачем у передбачені строки не виконано, сума зазначених витрат у повному обсязі не відшкодована. Розрахунки  сум вказаних заборгованостей щодо  фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  в установленому порядку не скасовані. Доказів звернення з позовом до суду щодо їх оскарження позивачем не надано.
Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Щодо доводів скаржника стосовно того, що судом першої інстанції не перевірено правильність обчислення заборгованості, то колегія суддів такі відхиляє, оскільки вище вказані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідачем оскаржені не були, а отже є узгодженими та підлягають сплаті. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Згідно з частинами 1 та 2  статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування   відсутні.
Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище,  висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -                                    
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Українсько-німецького спільного підприємства в формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ (ІСМ)" залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 05 квітня 2021 року у справі № 380/316/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Р. В. Кухтей  	
Повне судове рішення складено 07 липня 2021 року.