Справа № 991/5514/21
Провадження 1-кс/991/5598/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань  ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, -  ОСОБА_3 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга  ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання 04.08.2021 заяви про кримінальне правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 11.08.2021 скарга визначена на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .
Ухвалою від 11.08.2021 відкрито провадження з розгляду даної скарги та призначено судове засідання. 
Скарга мотивована тим, що 04.08.2021 Національне антикорупційне бюро України (далі - НАБУ) отримало заяву ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 02.04.2021. В порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України в період з 04.08.2021 до 24 год 00 хв 05.08.2021 відповідні відомості заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення НАБУ не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР). Також, дані обставини свідчать про невиконання НАБУ вимог п. 1 ч. 2 ст. 60 КПК, а саме ненадання витягу з ЄРДР.
З огляду на вказані обставини ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою у якій просить:
1.        розглянути її скаргу на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України від 10.08.2021 не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження її до Вищого антикорупційного суду;
2.        зобов`язати Національне антикорупційне бюро України виконати імперативні вимоги ч. 4 ст. 214 КПК України та внести відповідні відомості заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України від 02.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Позиція сторін у судовому засіданні.
Представник органу, бездіяльність якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 191-193). Через канцелярію суду подано пояснення (за Вх№ЕП-8169/21-Вх від 12.08.2021, а.с. 14-187) у яких зазначено, про те, що слід повністю відмовити у задоволенні скарги та здійснювати розгляд справи без участі представника НАБУ за наявними письмовими поясненнями. Аргументуючи власну позицію, представник НАБ України зазначив, що у заяві ОСОБА_4 не наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення суддями корупційного правопорушення. Детективом зазначено, що у заяві про кримінальне правопорушення виражено незгоду із прийнятим судовим рішенням, що фактично не свідчить про його неправосудність, підроблення, отримання суддею неправомірної вигоди за прийняття такого рішення або зловживання ним службовим становищем. У випадку порушення суддею під час розгляду справи вимог законодавства України, особа має право звернутись до із скаргою до Вищої ради правосуддя.
У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала скаргу на бездіяльність НАБУ та просила її задовольнити. На запитання додатково пояснила, що подана скарга не є вираженням незгоди із прийнятими судом рішеннями, а фактично є скаргою на існування кримінального зговору суддів між собою. Заявник вважає, що мали місце зустрічі адвокатів із суддями, що спричинило порушення порядку ведення судового засідання. Незрозумілим чином документи із судової справи зникали, відбувалась заміни документів іншими, попередньо відсутніх в матеріалах справи, зокрема, відбулася заміна штатних розписів. Додатково зазначено, що під час розгляду справи у судах, прийшовши за півгодини раніше до початку судового засіданні, вона помітила спілкування адвоката із суддею, що могло вплинути на результат розгляду справи. ОСОБА_4 наполягає на тому, що виклала у заяві про кримінальне правопорушення усі відомі їм факти та обставини, які вимагаються для внесення відомостей до реєстру, однак вимоги ст. 214 КПК України не виконані.
Заслухавши заявника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідча суддя дійшла такого висновку. 
За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Під час розгляду скарги (а.с.1-4) встановлено, що 04.08.2021 НАБУ отримано заяву ОСОБА_3 від 02.08.2021 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України. Вказана заява була зареєстрована у НАБУ 04.08.2021 за № К-9800 (а.с.29-43). У заяві про кримінальне правопорушення ОСОБА_4 зазначила про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за таких обставин. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 та судді Київського апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 при розгляді цивільної справи №755/692/19 використали надані їм повноваження суддів проти покладеного обов`язку, всупереч інтересам служби та здійснення правосуддя поза межами та не у порядку, встановленому законом, тобто, умисно вчинили протизаконні дії. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 та судді Київського апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 мали прямий умисел і спеціальну мету – одержання неправомірної вигоди як для громадянина ОСОБА_9 у вигляді приховування його дій, які містять ознаки складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, так і для самих себе – вчинення відповідних дій ОСОБА_9 на користь вказаних суддів, тобто, бажання отримати взаємну послугу від суб`єкта владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів скарги та доданих до неї матеріалів, ОСОБА_4 витяг про внесення відомостей до ЄРДР не надала, разом із листом поясненнями детектива НАБУ такий витяг не надходив.
Із письмових пояснень представника НАБУ ОСОБА_10 вбачається, що 04.08.2021 до НАБУ надійшла заява ОСОБА_4 від 02.08.2021 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України. Вказана заява була зареєстрована у НАБУ 04.08.2021 за № К-9800 (а.с.29-43) з приводу можливих протиправних дій окремих службових осіб КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району міста Києва», окремих суддів Дніпровського районного суду, Київського апеляційного суду та інших осіб за обставин, наведених у заяві, а також з інших питань. Головним підрозділом детективів Національного бюро за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 встановлено, що у останній не наведено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів Національного бюро, у зв`язку з чим на час її розгляду відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що автора було повідомлено та надано відповідне роз`яснення листом Національного бюро №111-188/24639 від 10.08.2021. З огляду на вказане, детектив у поясненнях зазначив, що з боку службових осіб Національного бюро відсутня бездіяльність, що може бути оскаржена. 
Частиною 1 статті 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Питання предметної підсудності Вищого антикорупційного суду врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України. 
Слідча суддя вважає, що вказана скарга підсудна Вищому антикорупційному суду, оскільки у заяві про кримінальне правопорушення ОСОБА_4 від 02.08.2021, що зареєстрована в НАБУ 04.08.2021, міститься повідомлення про вчинення суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 та суддями Київського апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 дій, які мають ознаки корупційного кримінального правопорушення, а саме одержання неправомірної вигоди за вчинення певних дій з використанням службового становища та щодо якого наявна обов`язкова умова, вказана в абз. 5 п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України - кримінальне правопорушення вчинено суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду). 
Заявник зазначає про наявність однієї із ознак злочину – діяння вчинене з метою одержання неправомірної вигоди (а.с. 32). Також у заяві про злочин зазначено, що внаслідок вчинення діяння, які, на його думку, мають ознаки кримінального правопорушення, фізичній особі – ОСОБА_4 заподіяно шкоду, яка має грошову оцінку (а.с. 40-42).
Разом з тим, навіть враховуючи те, що суддя в ході здійснення професійної діяльності відсутній у примітці до ст. 364 КК України як суб"єкт вказаного кримінального правопорушення, зазначені у заяві про злочин обставини можуть свідчити про можливе вчинення суддями корупційного кримінального правопорушення, пов"язаного із використанням наданого службового становища в ході розгляду конкретної цивільної справи та ймовірне одержання неправомірної вигоди за вчинення такою особою дій, про які повідомила у заяві ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відповідно, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення впродовж 24 годин після подання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Визначений ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності всіх ознак складу кримінального правопорушення для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження. 
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення для того, щоб технічно внести дані відомості до відповідних розділів реєстру. 
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність його ознак. Такими даними є фактичне зазначення відомостей, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення). Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви чи повідомлення, в яких заявником порушено перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, тобто ініційовано здійснення дій, визначених КПК України.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро» Національне бюро здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності, а також проводить досудове розслідування інших кримінальних правопорушень у випадках, визначених законом.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 38 КПК України визначено, що органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є, зокрема, підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. Досудове розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених законом до підслідності Національного бюро, проводять старші детективи та детективи Національного бюро (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро»). Частина 5 ст. 216 КПК України визначає, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування конкретних кримінальних правопорушень. 
Відомості, викладені у заяві від 02.08.2021, що зареєстрована в НАБУ 04.08.2021 про вчинення суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5  та суддів Київського апеляційного суду ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7  і ОСОБА_8  корупційного кримінального правопорушення містять дані про вчинення їх з використанням службового становища.
При цьому слідча суддя зазначає, що заявник не позбавлений права на заявлення відповідного клопотання про належну, на його думку, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, разом з тим, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві та які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор. Враховуючи вищевикладене, визначення попередньої правової кваліфікації при внесенні відомостей до ЄРДР відноситься до виключних дискреційних повноважень слідчого, прокурора.
Як свідчать матеріали скарги, станом на день її подання уповноваженою особою не внесені відомості до ЄРДР у строк, передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України.
Твердження представника НАБ України щодо не встановлення ознак будь-якого злочину, за результатами перевірки, не може бути враховане слідчою суддею, оскільки спростовується обставинами, встановленими у судовому засіданні. 
Слідча суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд заявником, перевіривши долучені до неї матеріали, дійшла висновку про наявність у заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 02.04.2021, що зареєстрована в НАБУ 04.08.2021 відомостей, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, які мають стати предметом перевірки у кримінально-процесуальному порядку.
Згідно зі ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, слідча суддя дійшла висновку про задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність детектива НАБУ щодо зобов`язання уповноваженої службової особи НАБУ внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення на підставі його заяви про кримінальне правопорушення від 02.08.2021. 
З огляду на вищевикладене, скарга підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 214, 303, 304, 306, 307, 309, 372, 395 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - задовольнити.
Зобов`язати уповноважену службову особу Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою  ОСОБА_3  про вчинення кримінального правопорушення від 02.08.2021, зареєстрованою в Національному антикорупційному бюро України 04.08.2021 за № П-9800.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду упродовж 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя                                                                         ОСОБА_1