Ухвала
 
13 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 754/4636/17
провадження № 61-9788ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 07 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бакай Анна Іванівна, про визнання договору іпотеки недійсним, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бакай Анна Іванівна, про визнання договору іпотеки недійсним,
встановив:
У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , у якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову просив суд стягнути з  ОСОБА_5 на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 100 226, 53 доларів США, що згідно зкурсом НБУ на 28 березня 2017 року становить 2 721 150, 53 грн; у рахунок погашення заборгованості  ОСОБА_5 звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме - квартиру   АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 та  ОСОБА_1 на праві приватної власності у рівних частинах; визначити порядок та спосіб реалізації предмета іпотеки - квартири   АДРЕСА_2 .
22листопада 2017 року до суду надійшов зустрічний позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги,  ОСОБА_6 до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_5 , у якому ОСОБА_6 з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просив суд визнати недійсним іпотечний договір, укладений між ОСОБА_3 та  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_4 від 17травня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бакай А.І., зняти заборону відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_3 , накладену приватним нотаріусом КМНО Бакай А. І. 17травня 2013 року, та скасувати (виключити) з Державного реєстру іпотек запис про її обтяження, стягнути з відповідачів судові витрати.
Також 22 листопада 2017 року до суду надійшов зустрічний позов  ОСОБА_1 до  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 , у якому ОСОБА_1 з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просила суд визнати недійсним іпотечний договір, укладений між  ОСОБА_3 та  ОСОБА_1 ,    ОСОБА_4 Від 17 травня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бакай А. І., зняти заборону відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_3 , накладену приватним нотаріусом КМНО Бакай А. І. 17травня 2013 року, та скасувати (виключити) з Державного реєстру іпотек запис про її обтяження, стягнути з відповідачів судові витрати.
РішеннямДеснянського районного суду м. Києва від 13 листопада 2020 року позовну заяву    ОСОБА_3 задоволено частково.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору,ОСОБА_6 задоволено.
Стягнуто з   ОСОБА_5  на користь  ОСОБА_3  заборгованість за договором позики від 17травня 2013 року у розмірі: основна сума боргу - 40 000, 00 доларів США, що еквівалентно 1 086 000, 00 грн, відсотки з користування грошовими коштами протягом терміну дії договору у розмірі 10 548, 38 доларів США, що еквівалентно 283 945, 02 грн, відсотки за користування грошовими коштами у період з 19 травня 2015 року по 28 березня 2017 року включно у розмір 13 033, 41 доларів США, що еквівалентно 353 857, 08 грн, пеня у розмірі 34 211, 88 доларів США, що еквівалентно 928 852, 54 грн, а також судові витрати у розмірі 8 000, 00 грн.
 
У задоволенні позовних вимог      ОСОБА_3  про стягнення моральної шкоди та звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.
 
Визнано недійсним іпотечний договір, укладений між     ОСОБА_3  та           ОСОБА_1 ,     ОСОБА_4  17 травня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бакай А. І., зареєстрований у реєстрі за № 346.
 
Знято заборону відчуження квартири   АДРЕСА_1 , накладену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бакай А. І., та виключено з Державного реєстру іпотек запис про обтяження.
Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, неврахування висновків Верховного Суду, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просив апеляційний суд оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні первісних позовних вимог скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення про повне задоволення позову; рішення суду про задоволення зустрічних позовних вимог та вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні цих позовів та залишити їх без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 257 ЦПК України.
Постановою Київського апеляційного суду від 07 липня 2021 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 листопада 2020 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору іпотеки недійсним та розподілу судових витрат в цій частині щодо стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судових витрат по 256, 13 грн з кожного скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. 
23 липня 2021 року    ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Деснянськогорайонного суду м. Києва від 13 листопада 2020 рокута постанову Київського апеляційного суду від 07 липня 2021 рокуу вищевказаній справі. 
Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 листопада 2020 року в частині задоволення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_6 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бакай А. І., про визнання договору іпотеки недійсним, та стягнення судових витрат за вказаним позовом, залишено без змін.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги   в розмірі 3 265, 20 грн.
Підставами касаційного оскарження судового рішення заявникзазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 757/4040/16-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 755/22171/15-ц, від 04 вересня 2019 року у справі № 760/7723/16-ц, від 29 березня 2021 року в справі № 369/13272/18-ц, від 19 травня 2021 року у справі № 380/1066/19, від 21 жовтня 2020 року у справі № 509/3589/16-ц, від 21 жовтня 2020 року у справі № 759/9962/17, від 04 листопада 2020 року у справі № 2041/9549/18(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права в подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 24 вересня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            І. О. Дундар
 
                                                                                                            Є. В. Краснощоков