Номер провадження: 22-ц/813/2207/21 
Номер справи місцевого суду: 501/2861/19
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Дришлюк А. І.
Категорія: 48

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2021 року                                                                м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 06 лютого 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , третя особа: виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, встановлення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, встановлення місця проживання дитини, згідно з яким просила суд: змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Апеляційного суду Одеської області від 12 травня 2016 року по справі №501/5138/15-ц, та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, але не менше двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку; стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одну другу додаткових витрат на лікування дитини у розмірі 81832,5 (вісімдесят одна тисяча вісімсот тридцять дві) гривні; встановити місцем постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с 1-52, уточнена а.с 73-84).
06 лютого 2020 року заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області (головуючий-суддя Петрюченко М.І.) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа: виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області) про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, встановлення місця проживання дитини - задоволено повністю. Змінено спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Апеляційного суду Одеської області від 12 травня 2016 року по справі №501/5138/15-ц та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПГІ НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, але не менше двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 1/2 додаткових витрат на лікування дитини у розмірі 81832,50 грн. Встановлено місцем постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн (а.с 110-119).
24 червня 2020 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшла заява від ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по даній цивільній справі. Дану заяву заявник мотивував тим, що справа була розглянута без його, участі, він не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. На час розгляду справи він дійсно був зареєстрований в Вінницькій області, але фактично проживає в с. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, про що позивачу та її представнику було достовірно відомо. Про це може свідчити те, що в 2019 році він надавав ОСОБА_2 дозвіл на виїзд дитини за кордон. Крім того, позивачу та її представнику був відомий його мобільний телефон, але вони навмисне (він так вважає) вказали невірний телефонний номер мобільного оператора. Також заявник вказує, що судом не враховано його матеріальний стан, який не поліпшився, допомогу на лікування дитині надавала благодійна організація, спору щодо місця проживання дитини між ним та позивачем не існує (а.с. 126).
07 липня 2020 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області (головуючий-суддя Петрюченко М.І.) в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа: виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області) про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, встановлення місця проживання дитини - відмовлено (а.с. 167-169).
06 серпня 2020 року канцелярією Іллічівського міського суду Одеської області зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення від 06 лютого 2020 року. Апелянт вважає, що вказане рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням процесуального права. Апелянт зазначає, щодо хвороби сина, а саме хворому з діагнозом ОД-анофтальм. В рішенні суду першої інстанції зазначено, що дана хвороба не підлягає лікуванню, однак лікарська комісія швейцарської клініки ОСОБА_4 , рекомендувала ОСОБА_5 пройти медичне обстеження в Україні. Крім того, стосовно витрат на ліки, які позивачка придбала в Швейцарії, можна купити в аптеках України. Також вказує на те, що позивачка витрачала свої кошти на переліт, обстеження та витрати на ліки сина, однак вона активно розміщує інформацію в соціальних мережах про допомогу та надає свої реквізити для перерахування їй благодійних коштів. Крім того вказує, що позивачкою не було надано до суду першої інстанції належних доказів змін його матеріального стану. Також вказує на те, що в період сумісного проживання, ним в 06 липня 2012 ропі було придбано автомобіль HYUNDAI ACCENT, який без його відома був проданий за довідковим рахунком. Апелянт просить апеляційну скаргу задовольнити, заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 06 лютого 2020 року скасувати в частині зміни розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити. Заочне рішення в частині встановлення місця проживання дитини залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою  ОСОБА_1 на заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 06 лютого 2020 рокубуло відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам. 
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Приймаючи оскаржуване заочне рішення суд першої інстанції виходив з того, що врахував при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у матеріалах справи доказів про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних жінки або батьків; відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; відсутність у матеріалах справи доказів про витрату платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що витрати на дитину (лікування), здійснені позивачем на загальну суму 163665 грн відносяться до додаткових витрат на утримання дитини, пов`язаних з особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України, тому суд першої інстанції вважає, що з відповідача підлягає стягненню половина понесених позивачем додаткових витрат на утримання дитини, а саме на лікування, що становить 81832,5 грн.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно було встановлено судом першої інстанції сторони з 18 лютого 2006 року до 10 березня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10 березня 2015 року (а.с. 11-12).
ІНФОРМАЦІЯ_6 від шлюбних відносин з відповідачем у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.13). 
Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 12 травня 2016 року з відповідача на користь позивача на утримання сина стягнуто аліменти у розмірі 1531,00 грн. щомісячно, починаючи з 10 грудня до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією рішення апеляційного суду Одеської області від 12 травня 2016 року по справі № 501/5138/15-ц (а.с. 14-19).
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з дитинства хворіє, має статус дитини інваліда з дитинства. Перебуває на диспансерному обліку з діагнозом ОД- анофтальм вроджена утрата очей), OS-ретинобластома (рак очей) в стадії регресу. ТЗаІМоМо. Синдром дефіциту уваги з гіперактивністю. Дислалія на резидуальній основі.
На утримання сина, від держави, позивачка отримує допомогу у розмірі 1497,00 гривень, що підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_4 серії ААБ, довідкою про . отримання допомоги від держави, копією довідки КНП «Чорноморська лікарня» №01/05- 1088 від 05 липня 2019 року (а.с.20-21).
При лікуванні в Швейцарії в 2019 році, позивачкою придбані ліки на суму 32266,13 (тридцять дві тисячі двісті шістдесят шість) грн., що підтверджується копіями фіскальних чеків та довідок аптеки про вартість ліків, роздруківкою з офіційного сайту Національного Банку України про курс швейцарського франку до української гривні (а.с.22-27).
В травні 2019 року позивачка з сином знаходились на. лікуванні і вона сплачувала вартість білетів, яка складає 21715,00 (двадцять одну тисячу сімсот п`ятнадцять) гривень, що підтверджується копією електронних квитків на літак та їх перекладом, квитанціями про оплату квитків (а.с.36, 38-43).
В червні 2019 року позивачка придбала для сина окуляри, вартість яких склала 5724,00 грн, що підтверджується копіями замовлення та чеків (а.с. 44).
В листопаді 2019 року ОСОБА_7 необхідно було пройти чергове лікування у Швейцарії. Вартість лікування, відповідно до рахунку, який виставила лікарня, складає 4000,00 швейцарських франків, що на офіційний курс НБУ складає 103960,00 грн, що підтверджується перепискою з клінікою мовою оригіналу з перекладами та рахунком на лікування (а.с. 28-35).
Як вбачається з Довідки про склад зареєстрованих (сім`ї) у житловому приміщенні/будинку осіб від 27.10.2016 року ОСОБА_2 проживала разом зі свої неповнолітнім сином, ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 46).
Відповідно до Висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області як органу опіки та піклування від 08.01.2020 року №1-17-7 про встановлення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , після розлучення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дитина залишилась проживати в сім`ї матері та на теперішній час мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Матеріально-побутові умови проживання матері ОСОБА_2 задовільні, придатні до виховання і розвитку дитини, про що спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області та фахівцем, відповідальним за проведення оцінки потреб Чорноморського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання та акт оцінки потреб (а.с. 96 - 97).
Як вбачається з Акту обстеження умов проживання від 06 грудня 2019 року та Висновку оцінки потреб сім`ї разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 , проживають також ОСОБА_8 (бабуся), ОСОБА_9 (вітчим), ОСОБА_10 (сестра). Складних життєвих обставин не виявлено. ОСОБА_3 виховується матір`ю та вітчимом, від якого народжена сестра, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 98 - 101).
З довідки, виданої ОСОБА_1 , вбачається, що він працює в ТОВ «Чорноморський логістичний центр» з 04.07.2020 року на посаді начальника зміни (погодинна тарифна ставка – 31,55 грн). Робочий час визначається в годинах згідно з КЗпП України для 40-годинного робочого тижня у 2020 році (а.с. 189). 
Відповідно до наданих апелянтом чеків ОСОБА_1 сумлінно сплачував аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1561,62 грн до вересня 2019 року, а з жовтня 2019 року продовжує виплачувати аліменти добровільно у розмірі 2233 грн (а.с. 190 - 194).
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частина перша статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікована 27.02.1991 року, теж визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
За ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. А відповідно до ч. 3 вказаної статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частина друга зазначеної статті встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
З огляду на вищезазначені положення, апеляційний суд доходить висновку, що вказана в рішенні суду першої інстанції сума виплати аліментів на дитину не є обґрунтованою з огляду на таке.
Як вбачається з Довідки, виданої ТОВ «Чорноморський логістичний центр» робочий час ОСОБА_1 , при 40-годинному робочому тижні, в місяць варіюється від 160 год до 184 год; а погодинна ставка становить 31,55 грн (а.с. 189). 
Таким чином, при розрахунку заробітної плати ОСОБА_1 вбачається, що його дохід ОСОБА_1 варіюється від 160 год х 31,55 грн = 5048 грн до 184 год х 31,55 грн = 5805,2 грн в місяць.
З огляду на це, апеляційний суд зазначає, що стягнення аліментів у розмірі 5000 грн з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 не є співмірним із доходом ОСОБА_1 , оскільки перевищує 70 відсотків заробітної плати та становить майже весь заробіток відповідача.
Також апеляційний суд враховує те, що відповідач з жовтня 2019 року сплачує аліменти у вищому розмірі, ніж зазначено в рішенні Апеляційного суду Одеської області від 12 травня 2016 року, а саме в сумі 2233 грн та в нього відсутня заборгованості по сплаті аліментів. 
Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну дитину віком від 6 до 18 років становив:
з 01 січня 2020 року – 2218 грн;
з 01 липня 2020 року – 2318 грн;
з 01 грудня 2020 року – 2395 грн.
Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну дитину віком від 6 до 18 років становить:
з 01 січня 2021 року по 30 червня 2021 року – 2395 грн.
На підставі вище викладеного, апеляційний суд робить висновок про те, що суму виплати аліментів необхідно встановити у розмірі 2500 грн щомісячно, але не менше, ніж розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 
Стосовно додаткових витрат на дитину апеляційний суд вважає за потрібне зазначити наступне.
Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
В постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у цивільній справі №320/383/19 Верховний Суд зазначив, що дане положення статті 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).
Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, наприклад, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з дитинства хворіє, має статус дитини інваліда з дитинства. Перебуває на диспансерному обліку з діагнозом ОД-анофтальм вроджена утрата очей), OS-ретинобластома (рак очей) в стадії регресу. ТЗаІМоМо. Синдром дефіциту уваги з гіперактивністю. Дислалія на резидуальній основі. Лікування даного онкологічного захворювання є довготривалим і дорогим.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача половини додаткових витрат на утримання дитини, а саме 81832,50 грн, оскільки загальна вартість додаткових витрат, зазначає позивач, на лікування ОСОБА_3 за 2019 рік склала 163665 грн.
При лікуванні в Швейцарії в 2019 році, позивачкою придбані ліки на суму 32266,13 (тридцять дві тисячі двісті шістдесят шість) грн, що підтверджується копіями фіскальних чеків та довідок аптеки про вартість ліків, роздруківкою з офіційного сайту Національного Банку України про курс швейцарського франку до української гривні (а.с.22-27).
В травні 2019 року позивачка з сином знаходились на лікуванні і вона сплачувала вартість білетів, яка складає 21715,00 (двадцять одну тисячу сімсот п`ятнадцять) гривень, що підтверджується копією електронних квитків на літак та їх перекладом, квитанціями про оплату квитків (а.с.36, 38-43).
В червні 2019 року позивачка придбала для сина окуляри, вартість яких склала 5724,00 грн, що підтверджується копіями замовлення та чеків (а.с. 44).
В листопаді 2019 року ОСОБА_7 необхідно було пройти чергове лікування у Швейцарії. Вартість лікування, відповідно до рахунку, який виставила лікарня, складає 4000,00 швейцарських франків, що на офіційний курс НБУ складає 103960,00 грн, що підтверджується перепискою з клінікою мовою оригіналу з перекладами та рахунком на лікування (а.с. 28-35).
Апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджували б факт лікування ОСОБА_3 в листопаді 2019 року в Швейцарії.
Враховуючи матеріальне становище відповідача, апеляційний суд доходить висновку, що стягнення з ОСОБА_1 додаткових витрат наперед не є можливим. 
Таким чином, апеляційний суд наводить наступний розрахунок додаткових витрат:
163665 грн – 103960 грн = 59705 грн
59705 грн : 2 = 29852,5 грн.
Тобто, додаткові витрати, які підлягають стягненню з відповідача становлять 29852,5 грн.
Також апеляційний суд зазначає, що відповідачем не оскаржується рішення суду першої інстанції в частині визначення місця проживання дитини.
Отже, враховуючи вище наведене, у зв`язку з тим, що суд першої інстанції, зробивши правильний висновок про наявність підстав для задоволення позову при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат, які підлягають стягненню, не врахував усіх обставин, передбачених статтями 182, 185 СК України, які мають значення для справи, то рішення суду необхідно змінити в частині розміру стягнутих аліментів та додаткових витрат на дитину.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02 лютого 2020 року в частині розміру стягнутих аліментів та додаткових витрат на дитину – змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 2700 грн щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , Ѕ додаткових витрат на лікування дитини у розмірі 29852,5 грн.
В іншій частині рішення – залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду                         А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

13.07.2021 року                                                                 м. Одеса