14.07.21
33/812/181/21
Справа №490/673/21                 
Провадження № 33/812/181/21                            
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
14 липня 2021 року                                                                     м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді – Базовкіної Т.М.,
із секретарем судового засідання – Біляєвою В.М.,
за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисника – адвоката Торкаєнка О.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – Торкаєнка Олександра Сергійовича на постанову, яку ухвалив Центральний районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Медюка С.О. у приміщенні цього суду 02 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки,

у с т а н о в и в:

       З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№407079 від 19 січня 2021 р., який надійшов до Центрального районного суду Миколаївської області, вбачається, що 19 січня 2021 р. о 02 годині 30 хвилин в м. Миколаєві по вул. Велика Морська, 51, водій ОСОБА_1 керував т/з Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільнена хода). Від проходження медогляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків. З урахуванням рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2020 року дане правопорушення кваліфіковано за ч. 2 статті 130 КУпАП. 
У судове засідання суду першої інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Торкаєнко О.С. в судовому засіданні обставини, викладені в протоколі, не визнав, просив про закриття адміністративної справи, посилаючись на те, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння погодився, але після роз`яснення працівника поліції, що факт вживання наркотичних засобів може бути встановлений у випадку вживання таких засобів протягом останніх півроку, чим ввів ОСОБА_1 в оману, внаслідок чого він відмовився від проходження огляду.
Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 квітня 2021 р.  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, а також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн. 
Не погоджуючись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 – адвокат Торкаєнко ОС. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Так, відповідно до змісту відеозапису, наданого працівниками поліції, ОСОБА_1 погоджується пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння та в матеріалах справи міститься направлення ОСОБА_1 на проведення огляду, однак, незважаючи на згоду ОСОБА_1 пройти такий огляд, його фактично доставлено не було до закладу охорони здоров`я. Вказує, що співробітником поліції було вчинено вплив на ОСОБА_1 щодо відмови від проходження огляду, який його ввів в оману, повідомивши про піврічний термін, за який може бути виявлено в організмі наркотичні речовини. Щодо незаконних дій працівників поліції захисником ОСОБА_1 було подано заяву про кримінальне правопорушення до Державного бюро розслідувань. Крім того, суд поклав на ОСОБА_1 та його захисника обов`язок доказування невинуватості останнього, проігнорувавши презумпцію невинуватості, а саме, щодо того, що захисник не послався на відповідну методику, відповідно до якої наркотичні речовини можуть бути виявлені в організмі людини протягом півроку (до слова, такої методики просто не існує). Також, суд відхилив доводи захисника щодо того, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду, однак через здійснення на нього впливу з боку працівника поліції змінив свою думку на протилежну, необґрунтовано вказавши, що це спосіб захисту. До того ж, судом не було враховано, що працівники поліції для проведення допиту не з`явились, не були допитані та не надали відповіді на питання, що ставились захисником в клопотанні про виклик та допит свідків, в той час як відповіді на питання мають визначальне значення для вирішення справи.
В судове засідання суду апеляційної інстанції 14 липня 2021 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Торкаєнко О.С. не з`явилися. Про час та місце судового засідання було повідомлено захисника Торкаєнко О.С. особисто у попередньому судовому засіданні 24 травня 2021 року. Також захисникові було вручено судову повістку для передачі ОСОБА_1 . Направлена особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, засобами поштового зв`язку судова повістка була повернута до суду з відміткою поштового відділення «Адресат відсутній за вказаною адресою». 
Від захисника Торкаєнка О.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на те, що ОСОБА_1 не може з`явитися в судове засідання, оскільки перебуває в зоні проведення Операції об`єднаних сил; захисник 14 липня 2021 року об 11.15 перебуватиме в Солом`янському районному суді м. Києва під час розгляду справи № 308/11117/17 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області в режимі відеоконференції. Також захисник Торкаєнко О.С., обґрунтовуючи клопотання про відкладення розгляду справи послався на направлення ним до МОЗ України повторного запиту та оскарження рішення УПП в Миколаївській області на його скаргу.
Апеляційний суд відхилив клопотання захисника Торкаєнка О.С. щодо відкладення розгляду справи як безпідставне, оскільки доказів знаходження ОСОБА_1 в зоні проведення Операції об`єднаних сил та у судовому засідання не надано. Крім того, судом враховано, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в раніше призначенні судові засідання судів першої та апеляційної інстанцій не з`являвся. Доказів неможливості явки в судове засідання його захисника також не надано. За такого апеляційний суд вважав, що причини неявки в судове засідання ОСОБА_1 є неповажними.
Також не заслуговують на увагу посилання захисника на необхідність подання додаткових доказів з урахуванням того, що справа тривалий час (з січня 2021 року) перебуває на розгляді у судах, а судом апеляційної інстанції вже задовольнялось клопотання захисника про відкладення розгляду справи з аналогічних підстав. 
За такого апеляційний суд з урахуванням положень частини 1 статті 268, статті 294 КУпАП, раніше наданих захисником ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснень, вважав за можливе продовжити розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника. 
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, врахувавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Торкаєнка О.С., який підтримав апеляційну скаргу та наведені в ній доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, оскільки він повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП, – керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
       Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону. 
        Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).
Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі – Правила). 
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною 1 цієї статті, визначені частиною 2 статті 130 КУпАП. 
Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП (у редакції закону, яка була чинною на час вчинення правопорушення) особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. 
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Аналогічні вимоги містить Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015  р. № 1452/735 (далі – Інструкція)
Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння згідно з п. 4 Розділу І Інструкції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.
З аналізу п. 1 Розділу ІІ вказаної Інструкції слідує, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів лише водіїв, відносно яких є підстави вважати про їх перебування у стані алкогольного сп`яніння (зокрема, як вказано у даному пункті, щодо осіб, які мають ознаки сп`яніння, визначені п.3 розділу І вказаної Інструкції).
Відповідно до вимог п. 12 цього ж Розділу у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Таким чином, у разі виявлення у особи, яка керує транспортним засобом, ознак наркотичного сп`яніння, така особа підлягає медичному оглядові на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. 
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18№407079 від 19 січня 2021 р.,  19 січня 2021 р. о 02 годині 30 хвилин в м. Миколаєві по вул. Велика Морська, 51, водій ОСОБА_1 керував т/з Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільнена хода). Від проходження медогляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків. 
Дане правопорушення ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року, оскільки постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2020 р. він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. Судом першої інстанції встановлено, що зазначена постанова залишена без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року.
Факт достовірності викладених у протоколі відомостей та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку 19 січня 2021 р. о 02 годині 30 хвилин також підтверджено підписами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наявними в протоколі про адміністративне правопорушення. Протокол підписаний свідками без застережень. Також протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.
Дані протоколу про адміністративне правопорушення, узгоджуються щодо фактичних обставин, також з наступними доказами. 
У зв`язку із встановленням ознак наркотичного сп`яніння працівником поліції УПП в Миколаївській області Чмишук А.С. 19 січня 2021 р. о 03 годині 00 хвилин було виписано направлення водію ОСОБА_1 на огляд до Комунального некомерційного підприємства Центру психічного здоров`я Миколаївської обласної ради з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В направлені зафіксовано, що в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки: зіниці очей не реагують на світло, сповільнена жвавість рухів, почервоніння обличчя.
Згідно відеозаписів правопорушення з нагрудного реєстратора працівника поліції, які досліджувались у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій, також підтверджено всі викладені в протоколі серії ДПР18№407079 від 19 січня 2021 р. обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки або в медичному закладі в присутності двох свідків. 
Крім цього, в письмових поясненнях, направлених до суду, ОСОБА_1 також підтвердив факт відмови від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі.
Таким чином, сукупністю проаналізованих доказів підтверджено, що ОСОБА_1 було скоєно правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Вказаними доказами, які є належними та допустимим, оскільки отримані відповідно до вимог закону, підтверджується, що  ОСОБА_1  19 січня 2021 р. у присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. 
За такого суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність порушення ним Правил (п. 2.5) та наявності підстав для притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, зокрема щодо відхилення аргументів захисника особи, якай притягається до адміністративної відповідальності.
       Доводи апеляційної скарги не спростовують таких висновків суду і відхиляються апеляційним судом.
Посилання захисника ОСОБА_1 - адвоката Торкаєнка О.С. на те, що відмова від проходження огляду в медичному закладі була спровокована працівниками поліції через повідомлення про зберігання наркотичних речовин в організмі протягом пів року, судом не приймаються, оскільки такі роз`яснення працівника поліції не свідчать про провокацію з боку поліцейського до вчинення правопорушення, оскільки не відповідають критеріям терміну «провокації» (поліцейської), сформульованим, зокрема Європейським судом з прав людини у рішеннях по справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09 червня 1998 року, «Худобін проти Російської Федерації» від 26 жовтня 2006 року, Ваньян проти Російської Федерації» від 15 грудня 2005 року, «Раманаускас проти Литви» від 05 лютого 2008 року. Так, викладені працівником поліції міркування щодо порядку проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, оформлення його результатів та наслідки у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності не є доказом схиляння ОСОБА_1 до вчинення правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, або підбурювання до такого, не мали на меті спровокувати вчинення правопорушення та не були направлені на отримання доказів правопорушення. Працівник поліції при спілкуванні з ОСОБА_1 як водієм транспортного засобу не приховував свою належність до правоохоронних органів. 
Так, як вірно зазначив суд першої інстанції, пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
ОСОБА_1 як учасник дорожнього руху повинен був виконати вимогу поліцейського та пройти в установленому порядку медичний огляд з метою перевірки на стан наркотичного сп`яніння.
Матеріалами справи не доведено, що на  ОСОБА_1  вчинявся тиск під час прийняття ним рішення про надання згоди чи відмови їхати до медичного закладу для встановлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що останній скористався своїм правом вибору.
Так, згідно із відповіддю начальника першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, від 02 квітня 2021 року № Т-1024/16-04-12/21за наслідками вивчення заяви ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 щодо можливих протиправних дій з боку окремих працівників управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції установлено, що наданих заявником відомостей недостатньо для прийняття рішення в порідку ст. 214 КПК України, а інформація щодо можливого порушення вимог чинного законодавства працівниками УПП в Миколаївській області є підставою для проведення перевірки, у зв`язку з чим заяву скеровано до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області.
У відповіді заступника начальника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області від 09 червня 2021 року № 10265/41/16/02-2021 зазначено, що проведеною перевіркою звернення ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 щодо можливих протиправних дій з боку окремих працівників управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції не встановлено неналежного виконання працівниками УПП в Миколаївській області ДПП службових обов`язків чи порушення вимог чинного законодавства. 
Слід зауважити, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення стосовно вчинення якого відносно ОСОБА_1 складений протокол серії ДПР18№407079 від 19 січня 2021 р., – це відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків. Судом першої інстанції встановлено та ОСОБА_1 не заперечується, що у присутності двох свідків він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння без будь-яких застережень та зауважень та не висловив сумніву щодо підстав такої відмови. Ті ж відомості відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний особисто ОСОБА_1 . 
За такого апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 спочатку погодився на проходження медичного огляду щодо виявлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, оскільки подальші дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчать про те, що у присутності двох свідків він відмовився від проходження такого огляду, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 статті 130 КУпАП.
З огляду на наведене, встановлено, що  ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.
Тому прийняте судом рішення в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, за яке відповідальність передбачена частиною 2 статті 130 КУпАП, є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.
Однак, апеляційний суд не погоджується із накладеним судом першої інстанції стягненням за вчинення адміністративного правопорушення, яке призначено ОСОБА_5 .
Так, санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,  крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Як вбачається з довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області від 19 січня 2021 р. (а.с. 7), ОСОБА_1 не отримував (не має) посвідчення водія на право керування транспортним засобом, а тому він не є водієм у розумінні пункту 1.10 Правил, тому до нього не може бути застосований такий вид адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами.
За такого апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову суду в частині накладення стягнення змінити, виключивши рішення суду про позбавлення права керування транспортними засобами. 
Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1  – Торкаєнка Олександра Сергійовича задовольнити частково.
Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки, змінити.
Виключити з резолютивної частини постанови рішення суду про накладення на  ОСОБА_1  адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на три роки.
В іншій частині постанову судді залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду Т.М. Базовкіна