ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2021 року          м.Дніпро         Справа №  904/709/20

          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Кузнецова В.О.,
суддів Білецької Л.М., Мороза В.Ф.,
секретар судового засідання Крицька Я.Б
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу арбітражного керуючого Кірічок Віталія Вікторовича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2021 (повний текст ухвали складено 05.05.2021, суддя  Суховаров А.В.) у справі 
за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД", м.Київ
до корпорації "ВЕЕСВІ", м.Дніпро
про визнання банкрутом
ВСТАНОВИВ:
          І. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.
          Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2021 у даній справі клопотання арбітражного керуючого Кірічок В.В. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за №02-01-04/48 від 01.10.2020 з врахуванням уточнень за №02-01/04/67 від 07.04.2021 - задоволено частково. Затверджено звіт арбітражного керуючого Кірічок Віталія Вікторовича про нарахування основної грошової винагороди за виконання обов`язків розпорядника майна у справі про банкрутство корпорації "ВЕЕСВІ" за період з 16.03.2020 по 01.03.2021 на  суму 173 327,03 грн. Затверджено звіт арбітражного керуючого Кірічок Віталія Вікторовича про витрати понесені арбітражним керуючим за виконання обов`язків розпорядника майна у справі про банкрутство корпорації "ВЕЕСВІ",  за період з 16.03.2020 по 01.03.2021 на  суму 3 849,36 грн. В решті вимог - відмовлено.
          Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що  відповідно до приписів ч.2 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства у разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.
          ІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи
           2.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
          Арбітражний керуючий Кірічок Віталій Вікторович, не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати частково та ухвалити нове рішення про стягнення пропорційно з фізичної особи ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «ГІПЕР-ІНВЕСТ- БУД» на користь арбітражного керуючого Кірічок Віталія Вікторович 134 669,39 грн, з яких: 130 820,03 грн - грошова винагорода арбітражного керуючого, пов`язана з виконанням повноважень розпорядника майна Корпорації «ВЕЕСВІ» та 3849,36 грн витрат, пов`язаних з виконанням повноважень розпорядника майна корпорації «ВЕЕСВІ».
          В обґрунтування своєї правової позиції скаржник вказує, що судом першої інстанції не враховано правову позицію Верховного Суду, яка неодноразово підтримувалась ним у своїх постановах в межах різних справ про банкрутство, відповідно до якої, у разі відсутності будь-яких джерел фінансування грошової винагороди арбітражного керуючого та понесених ним витрат, їх погашення здійснюється за рахунок ініціюючого кредитора, або за рахунок кредиторів пропорційно їх кредиторським вимогам. 
           2.2 Доводи інших учасників справи
          У відзиві на апеляційну скаргу кредитор ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду залишити без змін.
           ОСОБА_1 зазначає, що Кодекс України з процедур банкрутства не містить норми щодо обов`язку кредитора здійснювати авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого при визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. За таких обставин у кредитора відсутній обов`язок щодо авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. 
          ІІІ. Апеляційне провадження. Апеляційне провадження
           3.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суд
Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.06.2021 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Білецька Л.М., Мороз В.Ф.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.06.2021 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання доказів сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн, тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.
     На виконання вимог ухвали суду від 07.06.2021 скаржником надано докази усунення недоліків  апеляційної скарги.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.07.2021 поновлено  арбітражному керуючому Кірічок Віталію Вікторовичу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2021; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; призначено  справу до розгляду на 31.08.2021 на 11 годин 00 хвилин. 
           31.08.2021 учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили у судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
          Скаржник у поданій заяві просить розглянути справу за його відсутності. 
          Колегія суддів вважає, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи. 
           31.08.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови
           3.2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами
          В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа про банкрутство Корпорації "ВЕЕСВІ", повноваження розпорядника майна боржника виконує арбітражний керуючий Кірічок Віталій Вікторович.
Арбітражний керуючий Кірічок В.В. звернувся до господарського суду із клопотаннями  про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за №02-01-04/48 від 01.10.2020 з врахуванням уточнень за №02-01/04/67 від 07.04.2021, відповідно до яких, зокрема, розпорядник майна просив суд: задовольнити клопотання про затвердження звітів про нарахування та виплату грошової  винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого; затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Кірічок В.В. під час виконання повноважень розпорядника майна Корпорації "ВЕЕСВІ" за період  з 16.03.2020 по 01.03.2021 на загальну суму 177 176,39 грн, з яких 173 327,03 грн - грошова винагорода та 3 849,36 грн витрати понесені у зв`язку із виконанням повноважень розпорядника майна; стягнути пропорційно з фізичної особи ОСОБА_1 та ТОВ "Гіпер-Інвест-Буд" на користь арбітражного керуючого Кірічок Віталія Вікторовича - 134 699,39 грн, з яких: 130 820,03 грн - грошова винагорода арбітражного керуючого, пов`язана із виконанням повноважень розпорядника майна  Корпорації "ВЕЕСВІ"  та 3 849,36 грн витрати, пов`язані з виконанням повноважень розпорядника майна Корпорації "ВЕЕСВІ".
Постановою господарського суду від 27.04.2021 припинено процедуру розпорядження майном Корпорації "ВЕЕСВІ"; припинено повноваження арбітражного керуючого Кірічок Віталія Вікторовича, як розпорядника майна Корпорації "ВЕЕСВІ"; визнано Корпорацію "ВЕЕСВІ" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 27.04.2022; призначено ліквідатором банкрута Корпорації "ВЕЕСВІ" арбітражного керуючого Кірічок Віталія Вікторовича.
          3.3. Позиція апеляційного господарського суду у справі
          Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
          Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення арбітражного керуючого, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши встановлені на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
          Предметом апеляційного перегляду є вирішення питання наявності або відсутності підстав для задоволення заяви арбітражного керуючого Кірічок В.В. про стягнення пропорційно з фізичної особи ОСОБА_1 та ТОВ "Гіпер-Інвест-Буд" на користь арбітражного керуючого Кірічок Віталія Вікторовича грошової винагороди арбітражного керуючого, пов`язаної із виконанням повноважень розпорядника майна   Корпорації "ВЕЕСВІ" у справі №904/709/20 та витрат, пов`язаних з виконанням повноважень розпорядника майна Корпорації "ВЕЕСВІ".
          Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
          Частиною 1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
          У відповідності до ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.
          Статтею 10 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника. Одна й та сама особа може здійснювати повноваження арбітражного керуючого на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Кодексу. Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Кодексом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України
          Згідно ч.1 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.
          Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі (абзац 6 частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства).
          Згідно з абзацом 7 частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства у разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.
          Частиною 4 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.
          Частиною п`ятою статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.
          Відповідно до частини 3 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом. У першу чергу оплачуються витрати, пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури, та сплачується винагорода ліквідатора.
          Тобто, надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Кодексом встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно.
          Таким чином, Кодексом визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.
          Відповідно до ч.6 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.
Відповідно до протоколу №3 засідання зборів кредиторів Корпорації "Веесві" від 01.10.2020 зборами кредиторів схвалено звіти про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі про банкрутство Корпорації "Веесві" з 16.03.2021 по 01.10.2020 в сумі 92 327,03 грн - грошової винагороди та 3 849,36 грн витрат; відмовлено розпоряднику майна у задоволенні клопотання про створення фонду авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.
Згідно протоколу №4 електронного опитування зборів кредиторів  арбітражному керуючому відмовлено у схваленні звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі про банкрутство Корпорації "Веесві" з 16.03.2021 по 01.03.2021. 
Судом першої інстанції під час дослідження доданих до матеріалів справи звітів арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі  встановлено правомірність здійснених арбітражним керуючим нарахувань, оскільки останні відповідають розміру встановлену приписами ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства.
Ухвалою господарського суду від 16.03.2020 визначено розмір основної винагороди розпорядника майна Кірічок В.В. у розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника - Корпорації "ВЕЕСВІ" за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. 
Відповідно до ухвал суду від 23.04.2020, 12.05.2020, 02.06.2020 та 13.07.2020 судом сплачено основну грошову винагороду розпоряднику майна за період з 16.03.2020 по 30.06.2020 на загальну суду 42 507,00 грн, тому залишок несплаченої на користь арбітражного керуючого грошової винагороди складає суму 130 820,03 грн.
          Колегія суддів враховує, що обов`язок кредиторів щодо сплати винагороди арбітражному керуючому виникає внаслідок відсутності у боржника активів, а саме майна,   грошових коштів, за рахунок яких можливе було б створення фонду для оплати послуг арбітражного керуючого.
          Разом із тим, слід зазначити, що такий обов`язок виникає лише в випадку, якщо ліквідатором реалізовано принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, який закріплено в ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства.
          Суть такого принципу полягає в тому, що обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення та повернення в ліквідаційну (конкурсну) масу всього майна (майнові права, законні очікування) боржника.
          До складу майна боржника слід віднести такі майнові права, які виникають у зв`язку з визнанням угод недійсними в порядку ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, а також зобов`язаннями осіб, які відповідають за зобов`язаннями боржника відповідно до закону або установчих документів боржника, які входять до ліквідаційної маси (ст.213 Господарського кодексу України).
          До законних очікувань слід віднести субсидіарну відповідальність третіх осіб, засновників, керівників боржника та інших осіб за доведення боржника до банкрутства або з вини цих осіб (ч. 2 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства).
          Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури. На даний час арбітражним керуючим Кірічок В.В., як ліквідатором  не здійснено всіх дій по пошуку та поверненню майна банкрута, не пред`явлено вимог до третіх осіб в порядку субсидіарної відповідальності (ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства); не визнано недійсними правочини, укладені боржником (ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства).
          Приймаючи до уваги, що  наразі ліквідатором не здійснено всіх дій по пошуку та поверненню майна банкрута, за рахунок якого може бути виплачено, в тому числі грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, то звернення арбітражного керуючого Кірічок В.В. до завершення процедури ліквідації з заявою про стягнення з кредиторів основної грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника є передчасним.
          З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання  арбітражного керуючого Кірічок В.В. про стягнення грошової винагороди та витрат за рахунок коштів кредиторів.
При цьому, апеляційний господарський суд звертає увагу скаржника, що по закінченню процедури ліквідації арбітражний керуючий має право звернутися з заявою про стягнення основної грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого за виконання ним повноважень як розпорядника майна, так і ліквідатора.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновку Європейського Суду з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
          У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.
           3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
          Аргументи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, не приймаються апеляційним господарським судом, оскільки вони спростовуються викладеними приписами законодавства та встановленими обставинами у справі, і не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки судом апеляційної інстанції не було встановлено невірне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.
          Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
          Згідно з ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
          Перелік судових рішень, визначений в ч.3 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним.
          Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено можливості оскарження в касаційному порядку постанови апеляційного суду, прийнятої за результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції щодо розгляду клопотання арбітражного керуючого про стягнення з кредитора основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання обов`язків розпорядника майна боржника та витрат, понесених арбітражним керуючим за період виконання обов`язків розпорядника майна боржника.
           3.5. Розподіл судових витрат.
          Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
          Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          У задоволенні апеляційної скарги арбітражного керуючого Кірічок Віталія Вікторовича відмовити.
          Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2021 у справі №904/709/20 залишити без змін.
          Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

          Постанова складена у повному обсязі 03.09.2021.

          Головуючий                                                             В.О.Кузнецов

          Судді                                                                        Л.М.Білецька

                                                                                В.Ф.Мороз