Номер провадження: 33/813/978/21 
Номер справи місцевого суду: 521/6512/21
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І.А.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.07.2021 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М., 
за участю:
секретаря Хухрова С.В.,
правопорушника ОСОБА_1 ,
захисника ОСОБА_1 - адвоката Колесника О.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Берлізова Є.В., на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 26 травня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1 ,до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Зазначеною постановою: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 о 10 годині 00 хвилин 26.04.2021 року в м. Одесі, керуючи транспортним засобом «NISSAN LEAF», д.н. НОМЕР_3 , по вул. Михайла Грушевського, рухаючись у лівій смузі руху при перестроюванні у праву смугу для руху, не впевнився в безпечності маневру та здійснив зіткнення з автомобілем «FORD FOKUS», д.н. НОМЕР_4 , який рухався в попутному напрямку в правій смузі для руху, чим порушив вимоги п. 10.1, Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР). Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 01.07.2021 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Берлізова Є.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду змінити, замінивши позбавлення ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів на строк 6 місяців на штраф в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в особі захисника адвоката Берлізова Є.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови.
Вивчивши клопотання ОСОБА_1 , в особі захисника адвоката Берлізова Є.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ст. 289 КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови суду про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був присутнім у судовому засіданні, в якому була прийнята оскаржувана постанова (а.с.12).
Крім того, 03.06.2021 року він надав суду апеляційну скаргу, яка постановою Одеського апеляційного суду від 14.06.2021 року була йому повернута (а.с.13-14, 20-21).
Разом з тим, матеріали справи не мають доказів направлення ОСОБА_1 , або його адвокату Берлізову Є.В. копії оскаржуваної постанови суду першої інстанції в установлений законом строк і отримав її захисник Берлізов Є.В. лише 25 червня 2021 року.

Таким чином, оскільки підтверджень надсилання копії постанови судом першої інстанції та отримання її правопорушником або його захисником в установлений законом строк, у матеріалах справи не міститься, то апеляційний суд дійшов висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду був пропущений апелянтом з поважних причин, тому підлягає поновленню. 
При цьому, апеляційний суд зазначає, що апеляційний перегляд судового рішення гарантовано учасникам справи п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, статтею 6 Європейської Конвенції «Про права людини і основоположних свобод» та практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про   адміністративні правопорушення  є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування  обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення   виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень,   запобігання   правопорушенням, виховання   громадян   у   дусі   додержання   законів,  зміцнення законності.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що правопорушник  ОСОБА_1  о 10.00 год. 26.04.2021 року в м. Одесі, керуючи транспортним засобом «NISSAN LEAF», д.н.  НОМЕР_3 , по вул. Михайла Грушевського, рухаючись у лівій смузі руху при перестроюванні у праву смугу для руху, не впевнився в безпечності маневру та здійснив зіткнення з автомобілем «FORD FOKUS», д.н.  НОМЕР_4 , який рухався в попутному напрямку в правій смузі для руху, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.
Як було вказано вище, правопорушника ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Не оспорюючи кваліфікації скоєного правопорушення, ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції вибрав занадто суворе адміністративне покарання, яке виразилось у позбавленні його права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.
З цих підстав, ОСОБА_1 ставить перед судом апеляційної інстанції питання про зміну судового рішення і заміни йому адміністративного покарання у виді позбавлення його права керування транспортними засобами на строк 6 місяців на штраф у розмірі 850 грн.

Проте, апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Колесника О.В., які вони надали суду апеляційної інстанції.

Так, як вбачається з матеріалів справи, правопорушник ОСОБА_1 ніде не працює і ніякого доходу не отримує. Зазначене також слідує із його пояснень в суді апеляційної інстанції.
Особисто правопорушник ОСОБА_1 суду апеляційцної інстанції заявив, що власного транспортного засобу він не має, вищевказаний автомобіль «NISSAN LEAF», д.н. НОМЕР_3 , він орендував і заробляв грошові кошти шляхом перевезення пасажирів. При цьому пояснив суду, що вказаний транспортний засіб він орендував недовго, неділі дві.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що жодного доказу того, що правопорушник ОСОБА_1 орендував вказаний автомобіль, або заробляв грошові кошти шляхом перевезення в ньому пасажирів та сплачував на користь держави обов`язкові платежі, матеріали справи не містять.
Також матеріали справи не містять жодного доказу того, що правопорушник ОСОБА_1 має достатній досвід в галузі керування транспортними засобами як і не містять доказів того, що правопорушник ОСОБА_1 має хоч який дохід для сплати штрафу.

Тобто, у разі задоволення апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_1 і заміни йому адміністративного покарання у виді позбавлення його права керування транспортними засобами на строк 6 місяців на штраф у розмірі 850 грн., може поставити його сім`ю у скрутне матеріальне становище, оскільки він проживає сумісно з матір`ю, яка пенсіонеркою, ІНФОРМАЦІЯ_2 , і матеріали справи не мають доказів отримання ОСОБА_1 будь-якого іншого доходу, окрім пенсії його матері (а.с.45-46).
Зазначені обставини є недопустими, враховуючи крім того, що правопорушник ОСОБА_1 відповідно до постанови суду зобов`язаний також сплатити штраф в дохід держави в розмірі 454 грн.

Та обставина, що правопорушник ОСОБА_1 характеризується позитивно (а.с.44) в даному випадку не є підставою для зміни обгрунтованого і законного судового рішення.

Більше того, як вбачається із санкції статті 124 КУпАП, нею прередбачено адміністративне покарання у виді позбавлення керування транспортними засобами строком від 6 місяців до одного року.
Тобто, правопорушник ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності судом по вказаній статті не до максимального покарання.

Слід також зазначити, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального права і підстав для його зміни в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 254, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд 
                        ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 26 травня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Берлізова Є.В., залишити без задоволення.
Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 26 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 02.08.2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду                        (підпис)                        С.М. Сегеда