Ухвала
Іменем України
 
26 липня 2021 року
м. Київ
справа № 274/3080/21
провадження № 51-1633 впс 19
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 , 
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі 
судового засідання           ОСОБА_4 ,
з участю прокурора          ОСОБА_5 ,
 
розглянув у судовому засіданні подання Житомирського апеляційного суду 
про направлення кримінального провадження № 42018000000000333 щодо 
ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 27 і ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 і ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27 і ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі – КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.  
До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в порядку ч. 3 ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) надійшло подання  Житомирського апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 з Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 
до Подільського районного суду м. Києва.
Подання мотивовано тим, що кримінальне провадження надійшло до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки місце вчинення більш тяжкого злочину з обвинувального акта не вбачається. 
Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду подання.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у поданні доводи та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення подання, колегія суддів дійшла висновку, що подання задоволенню 
не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити не можливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
З огляду на положення ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо, зокрема, до початку судового розгляду виявилося, 
що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності. 
Місце вчинення кримінального правопорушення в контексті ч. 1 ст. 32 КПК розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, – це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система в цілому.
Згідно з обвинувальним актом обвинувачуються ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 і ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 і ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27 і ч. 1 ст. 358 КК.
Відповідно до статті 12 КК більш тяжким кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , є злочин, передбачений ч. 3 ст. 27 і ч. 2 
ст. 209 КК, легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом.
Указаний вище злочин, як випливає із системного аналізу норм КК, визнається закінченим з моменту вчинення фінансової операції або правочину з майном, одержаним унаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, 
що передувало легалізації доходів, або з моменту набуття володіння чи використання такого майна. 
Як убачається з матеріалів кримінального провадження № 42018000000000333 
та зі змісту обвинувальну акта, місце вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 
і ч. 2 ст. 209 КК, як більш тяжкого, є м. Бердичів Житомирської області, де були зняті готівкові кошти, які згідно з обвинувальним актом, обвинувачений отримав незаконним шляхом.
Разом із цим, згідно з матеріалами кримінального провадження, ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 червня 2021 року під час підготовчого судового засідання було задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 щодо звернення до Житомирського апеляційного суду для подальшого звернення до Верховного Суду з поданням про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 до Подільського районного суду 
м. Києва за підсудністю. Клопотання захисника було мотивовано тим, що відповідно до обвинувального акта, який було затверджено 31 серпня 2018 року, місце вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувався ОСОБА_6 , за ч. 3 ст. 27 і ч. 2 ст. 209 КК, не було встановлено, що підтверджується ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 05 квітня 
2019 року (провадження № 51-1633впс19). 
Проте посилання захисника ОСОБА_7 під час підготовчого судового засідання на вказану вище ухвалу Касаційного кримінального суду, якою їй було відмовлено
у задоволенні клопотання про направлення кримінального провадження 
№ 42018000000000333 щодо ОСОБА_6 з Печерського районного суду м. Києва до Житомирського районного суду Житомирської області, як на твердження щодо порушення правила територіальної підсудності, є безпідставним. 
Відповідно до змісту ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 червня 2021 року, прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що у попередньому обвинувальному акті, який було направлено 
до Печерського районного суду м. Києва, не було встановлено місця вчинення більш тяжкого злочину, у вчиненні якого обвинувачувався ОСОБА_6 .
Колегія суддів звертає увагу на те, що в обвинувальному акті, який надійшов 
на розгляд Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 12 травня 2021 року, ця неповнота виправлена та зазначено місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 27 і ч. 2 ст. 209 КК.
З огляду на викладене, враховуючи зміст положень статей 32, 34 КПК, підстав для направленнякримінального провадження щодо ОСОБА_6 з Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області до Подільського районного суду м. Києва колегія суддів не вбачає. 
Таким чином подання апеляційного суду слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд 
постановив:
Подання Житомирського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 42018000000000333 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 27 і ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 і ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27 і ч. 1 
ст. 358 КК, з Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 
до Подільського районного суду м. Києва залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                     ОСОБА_3