П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1364/21	
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.
          
          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді - доповідача	Кравця О.О.	
судді -	Зуєвої Л.Є.	
судді - 	Коваля М.П. 	
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року та додаткове рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року по справі №540/1364/21, прийнятого суддею Кисильової О.Й., по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

I. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

31 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради, в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування позивачу щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій;
зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік    у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, у відповідності з урахуванням раніше виплаченої суми, в розмірі 6800,00 грн.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року позов був задоволений повністю.
Додатковим рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 1000 (одна тисяча) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради

II.          КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ , УЗАГАЛЬНЕНІ  ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ  УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з вказаними  рішеннями, Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради подало апеляційну скаргу, у якій вважає вказане рішення прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким  відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що судом 1-ї інстанції неповно, поверхнево з`ясовано обставини справи, а саме, розподіл обов`язків між структурними підрозділами соціального захисту м. Херсона Херсонської області щодо забезпечення здійснення соціальних виплат, зокрема, разової грошової допомоги до 5-го травня, завдання та межі повноважень Управління та Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі - Центр), у зв`язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення.
Апелянт вказує на те, що безпосередньо виплату щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій може здійснювати виключно той орган, в якому відкритий рахунок за КПКВК 2501150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною».
Даний рахунок у Управління відсутній, що підтверджується листом Управління державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області від 15.12.2020р № 03-59/1539, а відповідно ні отримувати грошові кошти на виплату щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій пі проводити ці соціальні виплати Управління не має можливості.
Апелянт зазначає, що на сьогоднішній день, в місті Херсоні Херсонської області єдиним органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня, може бути тільки Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (код ЄДРПОУ 05392743, 73037, Україна, Херсонська область, місто Херсон, вулиця Робоча 115). Тобто позов заявлено до неналежного відповідача.

III. ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ: 

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження.
Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає  задоволенню з наступних підстав:

IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 20.04.2015 серії НОМЕР_1 (а/с 21).
10.04.2020 року ОСОБА_1 виплачена щорічна одноразова грошова допомога до 5 травня в сумі 1390,00 грн. 
Не погодившись із виплаченою сумою одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з даним позовом.
V.  РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)ТА ВИСНОВКИ СУДУ:

Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В  Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні - в соціальній і правовій державі, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).
Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).
Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ (далі -Закон №3551-ХІІ). Цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Відповідно до частини п`ятої  статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Пунктом 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня  2007 року № 107-VI частину п`яту статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено у такій редакції "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають   Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI.
Статтею 171 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених  статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 05 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", який набув чинності 01 січня 2015 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), розділ VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України  доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято     постанову Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 року №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", якою визначено розмір виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій - 1390 гривень.
Водночас, Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення п.26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України      у частині, яка передбачає, що норми і положення статей  12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пільги особам з інвалідністю внаслідок війни встановлені   статтею 13 вказаного Закону.
Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 статтю 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" було доповнено частиною четвертою такого змісту:
"Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком".
Пунктом 20   Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік"   згадану вище норму права викладено в такій редакції:
"Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".
У подальшому   рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008   визнано неконституційними зокрема положення статті   67   розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу   II   "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу   III "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".
Відповідно до положень   ст. 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена  Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Конституційним Судом України в Рішенні від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 вказано про втрату чинності положеннями Закону саме з дня ухвалення цього Рішення.
Отже, положення п.26  розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12,  13, 14, 15  та      16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"      застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування,  втратили чинність саме з 27.02.2020р., при цьому необхідно враховувати, що Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.
Статтею 17-1   Закону №367 - XIV   передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16   цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 423, Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, усиновлення та захисту прав дітей, запобігання насильству в сім`ї, протидії торгівлі людьми, відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики щодо пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, соціального захисту ветеранів війни та осіб, на яких поширюється дія   Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"   в частині організації виплати їм разової грошової допомоги, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, у сфері здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, у сфері здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки та з питань захисту прав дітей.
Згідно із підпунктом 41 пункту 4 вказаного Положення Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань організовує виплату до 5 травня разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія   Закону №367 - XIV.
Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 1 Постанови №112 Мінсоцполітики організовує виплати шляхом перерахування коштів структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.
Районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах, зокрема учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1390 гривень.
Пунктом 2 наведеної Постанови встановлено забезпечити подання до 23 березня 2020 року районним органам соціального захисту населення переліків осіб, які мають право на отримання грошової допомоги: Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Національною гвардією, Національною поліцією, Державною податковою службою, Державною митною службою, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Міністерством юстиції, Управлінням державної охорони, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державною спеціальною службою транспорту, Офісом Генерального прокурора, іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями, підприємствами, установами, організаціями - щодо осіб, які не перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України; Пенсійним фондом України - щодо осіб, які перебувають на обліку в його органах.
Відповідно до пункту 1, підпунктів 3.1 та 3.2 пункту 3 Положення про Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затвердженого наказом Департаменту соціального розвитку Херсонської обласної державної адміністрації від 10.06.2020 р. №12, останній, є державною установою і підпорядковується Департаменту соціального розвитку Херсонської обласної державної адміністрації.
До головних завдань Центру належить, зокрема забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту та обслуговування населення, надання соціальної допомоги громадянам, які потребують підтримки з боку держави та підготовка документів на виплату всіх видів соціальної допомоги, житлових субсидій у готівковій формі на придбання твердого та рідкого пічного палива та скрапленого газу, компенсаційних виплат інвалідам, виплат громадянам, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи, інших грошових виплат.
Згідно з п.п. 4.5, 4.9 п.4 даного Положення, Центр, відповідно до покладених на нього завдань, готує та передає органам праці та соціального захисту населення документи з питань виплати соціальної допомоги, інших грошових виплат через державні підприємства зв`язку та установи банків, проводить перерахунки розмірів такої допомоги, у тому числі у зв`язку з індексацією, забезпечує своєчасну підготовку бухгалтерської та статистичної звітності з використанням уніфікованих програмних засобів.
Європейська Конвенція про захист  прав людини та основоположних  свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція)  , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР  від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України  є частиною національного законодавства.
Згідно ч.1  ст.6 Конвенції , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Згідно статті 1 Першого протоколу  до Конвенції , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Отже, вищевказана норма  гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.
Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року ,суд  при вирішенні справи керується принципом верховенства права,  відповідно до якого зокрема людина,  її права  та  свободи визнаються    найвищими   цінностями   та   визначають   зміст   і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип  з  урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. 
Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).
Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі "Скордіно проти Італії"(Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та  п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011року  ).
Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pincv. The Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelasv. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pincv. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgov. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).
Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення ЄСПЛ у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). 
Держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним (див.       рішення у справі "Кечко проти України" (Kechko v. Ukraine), згадане вище, пункт 23).

(1)          Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права(ч.1-2 ст.308 КАС України , в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).
Апеляційний суду зазначає, що судом першої інстанції було обґрунтовано встановлено , що з 27.02.2020 року у позивача виникло право на соціальне забезпечення у порядку редакції Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998р. №367-ХІV, яка передбачала розмір допомоги до 5 травня для осіб - учасникам бойових у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Разом з тим, досліджуючи питання хто є відповідальним органом, який зобов`язаний завершити процедуру проведення розрахунків шляхом нарахування і виплати щорічної разової допомоги, тобто хто в цьому спорі є належним відповідачем, апеляційний суд зазначає наступне.
З вищенаведених правових норм вбачається, що органами, уповноваженими здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня, є Управління соціального захисту населення за місцем проживання позивача та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.
При цьому, для виконання кожної із державних бюджетних програм відкриваються окремі рахунки з відповідним КПКВК.
Безпосередньо виплату щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій може здійснювати виключно той орган, в якому відкритий рахунок за КПКВК 2501150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною».
Даний рахунок у праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради (надалі - Управління) відсутній, що підтверджується листом Управління державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області від 15.12.2020р № 03-59/1539 (а/с 38-39), а відповідно ні отримувати грошові кошти на виплату щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій, ні проводити ці соціальні виплати Управління не має можливості.
На момент виникнення спірних правовідносин до цього часу  , у місті Херсоні Херсонської області єдиним органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня, є виключно Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (код ЄДРПОУ 05392743, 73037, Україна, Херсонська область, місто Херсон, вулиця Робоча 115) (надалі - Центр).
Крім того, 26.06.2020 року вищезазначений Центр (надалі - Замовник) уклав з АТ «Укрпошта» (надалі - Виконавець) договір № 879/104, відповідно до якого останній зобов`язується надавати Замовникові послуги з виплати та доставки грошової допомоги за КПКВК 2501150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною» за державні кошти за відомостями за формою В 1-М та за формою В2-М, ВЗ-М у разі виплат грошових допомог за разовими дорученнями формами, а Замовник прийняти та оплати Послуги.
В даному випадку, щорічна разова грошова допомога Позивачу, як учаснику бойових дій була призначена Управлінням, як того і передбачають повноваження Управління, про що Управлінням було зазначено у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі. Проте, сама виплата допомоги здійснена Центром, відповідно до повноважень Центру.
Так, оскільки рахунок за КПКВК 2501150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною» відкритий лише у Центрі, то саме Центром позивачу виплачена разова грошова допомога до 05 травня, у розмірі 1390,00 грн. через відділення уповноваженого банку.
Отже, враховуючи що безпосередню виплата щорічної разової грошової допомоги позивачу як учаснику бойових дій була виплачена позивачу Центром та соціальні виплати на рівні Херсонської області централізовано проводяться Центром, то саме останній є належним відповідачем у справі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі №440/2722/20.
Таким чином апеляційний суд вважає, що суд 1-ї інстанції повинен був залучити в якості співвідповідача у справі Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.
Апеляційний суд вказує на те, що встановлення належності відповідачів та  обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.
Водночас, відповідно до ст. 48 КАС України, заміна неналежного відповідача або залучення до справи співвідповідача може проводитися виключно судом першої інстанції, оскільки наслідком таких дій, є розгляд справи спочатку.
За таких підстав апеляційний суд наголошує, що КАС України не передбачено можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції.
У такому випадку, пред`явлення позову до неналежного відповідача і відсутність виправлення такої помилки з боку суду першої інстанції, є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з аналогічним позовом до належного відповідача для захисту своїх порушених прав.

(2) Висновки апеляційного суду:

          Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що неправильне застосування судом 1-ої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи призвели до неправильного вирішення позову, та про  наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду 1-ої інстанції та ухвалення нового судового рішення - про відмову у задоволенні позову.
          Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
          Апеляційний суд зазначає, що оскілки за наслідками апеляційного перегляду прийнято рішення про відмову у задоволенні позову, то також наявні підстави для скасування додаткового рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року, яким стягнуто судові витрати на користь позивача.
          Керуючись ст.8,19,55 Конституції України, ст. 6,8 та ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3, 6, 7, 242, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради - задовольнити.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року та додаткове рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року - скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та не підлягає   оскарженню  в касаційному порядку, крім випадків, встановлених ст.328 КАС України.

Повне рішення складене та підписане  18 серпня 2021 року

Головуючий суддя                                                            О.О. Кравець

Суддя                                                                                Л.Є. Зуєва

Суддя                                                                                М.П. Коваль