ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 р. 	Справа № 520/18981/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., м. Харків, по справі № 520/18981/2020
за позовом              Міністерства оборони України ,              Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба  
до               ОСОБА_1                      
про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,
ВСТАНОВИВ:
Міністерство оборони України (далі – позивач-1), Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба  (далі – позивач-2)  звернулися  до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач), в якому просили  суд стягнути з відповідача на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 41 223 грн. 49 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 року позов задоволено.
Стягнуто з відповідача на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 41  223 (сорок одна тисяча двісті двадцять три) грн. 49 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 року у справі №520/18981/2020, та прийняти рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що на підставі ч. 2 ст. 319 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах та перелік таких спорів є вичерпними. Відповідач вказує, що вимоги щодо стягнення витрат за договірними, контрактними зобов`язаннями являється цивільно-правовим спором і не поширюється на юрисдикцію адміністративних судів, та в даному випадку підсудні виключно місцевим загальним судам.
Позивачем-2, Харківським національним університетом Повітряних Сил ім.Івана Кожедуба, було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач проходив навчання та військову службу у Військовому коледжі сержантського складу  Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба з 21.09.2020 року по 26.11.2020 року на посаді курсанта, на підставі контракту про проходження військової служби (навчання) від 21.09.2020 року.
Відповідно до п.1 Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі тимчасово виконуючого обов`язки начальника Коледжу, і відповідачем 21.09.2020 року, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання «відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі фахової передвищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення закладу фахової передвищої освіти, у випадках, визначених ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до витягу із наказу № 247 від 25.11.2020р про відрахування ОСОБА_1 сума 41 223,49 грн. внесена до книги обліку нестач Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба.
Відповідач зобов`язався добровільно відшкодовувати витрати пов`язані з утриманням під час навчання, про що свідчить його особистий підпис на загальному розрахунку № 524 від 27.11.2020 р. коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утримання під час навчання.
На теперішній час добровільне відшкодування витрат на користь Університету не відбувається, у зв`язку з чим, позивачі звернулися до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.
Відповідно до положень ч. 2  ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суспільні відносини з приводу проходження громадянами України військової служби, у тому числі і під час навчання у вищих військових навчальних закладах, врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).
Частиною 6 статті 2 Закону №2232-XII визначено, що до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).
Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 2 статті 24 Закону №2232-XII, початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до ст. 25 Закону №2232-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.
Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", з", пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів е, є, ж, и, і частини шостої статті 26 Закону N 2232-XII витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначено Порядком відшкодування курсантами та особамиофіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. №964, (далі за текстом Порядок № 964).
Пунктом 2 Порядку № 964 встановлено, що витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.
На виконання пункту 3 Порядку № 964 був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, відповідно до якого у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу вищого навчального закладу. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого навчального закладу. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач вищого навчального закладу. Відшкодовані за утримання курсантів у вищому навчальному закладі кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження вищого навчального закладу та витрати на утримання курсантів.
Згідно з пунктом 2.1 Порядку розрахунку витрат, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат на: грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Відповідно пункту 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсант.
Відповідно до пункту 2.3. Порядку розрахунку витрат, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.
Таким чином, грошове забезпечення, отримане курсантом за весь період навчання, підлягає відшкодуванню у разі дострокового розірвання контракту.
Окрім того, відповідно до положень Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 право укладання від імені Міністерства оборони України контракту про навчання делегується керівнику військового навчального закладу.
Отже, колегія суддів зазначає, що Міністерство оборони України є уповноваженим органом, який здійснює функції держави у спірних відносинах, а Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба є бюджетною установою та утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Витрати, які відшкодовані за утримання у вищому навчальному закладі зараховуються до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, виключно на утримання курсантів.
Матеріалами справи встановлено, що між Міністерством оборони України в особі тимчасово виконуючого обов`язки начальника Військового коледжу сержантського складу Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба та старшим солдатом ОСОБА_1 був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України від 26.11.2020 року, відповідно до якого відповідач зобов`язувався, зокрема, добровільно відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у закладі фахової передвищої освіти, в разі дострокового розірвання контракту через систематичне невиконання умов контракту, або невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану).
Колегія суддів зауважує, що сторонами контракту є Міністерство оборони України та громадянин України.
Так, відповідно до загального розрахунку № 524 від 27.11.2020 коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 , фактичні витрати, пов`язані з утриманням складають:
грошове забезпечення – 29 312 грн. 51 коп.;
продовольче забезпечення – 2 480 грн. 64 коп.;
речове забезпечення – 8 634 грн. 41 коп.;
медичне забезпечення – 213 грн. 66 коп.;
оплата комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв – 582 грн. 27 коп.
Всього 41 223 грн. 49 коп.
З загальним розрахунком №524 від 27.11.2020 ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис (а.с. 12).
Разом з тим, матеріали справи свідчать, що контракт 26.11.2020 року був  достроково розірваний, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
Колегія суддів зазначає, що відповідач, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, на час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції зазначену вище суму коштів не відшкодував.
У відповідності до п. п. 7, 8 Порядку № 964, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
Враховуючи викладене та керуючись нормам чинного законодавства,  на відповідачеві лежить обов`язок з відшкодування Міністерству оборони України витрати, пов`язані з його утриманням в Харківському національному університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба.
Доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що даний спір підсудний виключно місцевим судам колегія суддів вважає помилковими, з огляду на таке.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 5 КАС України, суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
Крім того, відповідно до висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 804/285/16 щодо спорів, пов`язаних з питанням реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.
Так, публічна служба – це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 17 ч. 1 ст.4 КАС України).
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 41  223 (сорок одна тисяча двісті двадцять три) грн. 49 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.
Згідно ч. 1ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 року у справі №520/18981/2020, суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -  

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 по справі № 520/18981/2020 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	О.М. Мінаєва 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський