Ухвала
Іменем України 
15 липня 2021 року
м. Київ                                                                                                                                               
справа № 404/2468/17
провадження № 51-2894ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 08 квітня 2021 року,
встановив:
Зі змісту касаційної скарги убачається, що адвокат порушує питання 
про перегляд в касаційному порядку вказаних судових рішень.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України,                           суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог                     п. 4 ч. 2, ч. 4 та ч. 6 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, 
до касаційної скарги додаються оформлені належним чином документи, 
що підтверджують повноваження захисника відповідно до вимог КПК України, та 
її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що  не  були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону                                     (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого                                   (ст. 414 КПК України). 
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно                 
до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судового рішення, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. 
Однак, всупереч вищевказаному адвокат в поданій скарзі, посилаючись 
на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не навів обґрунтування допущення судом апеляційної інстанції таких порушень норм процесуального закону, які в силу ст. 412 КПК України є істотними і тягнуть 
за собою скасування оскаржуваного рішення на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 
ст. 438 КПК України.
Крім того, ОСОБА_4 у касаційній скарзі в обґрунтування незаконності вироку                          та ухвали, серед іншого, надаючи свою оцінку доказам, вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу 
статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім цього, адвокат на виконання вимог ч. 4 ст. 427 КПК України взагалі 
не підтвердив своїх повноважень на участь у кримінальному провадженні 
щодо засудженої  ОСОБА_5 у суді касаційної інстанції, як того вимагають положення ст. 50 КПК України.
Окрім вказаного, ОСОБА_4 не долучив до касаційної скарги копій доданих 
до неї додатків (копій судових рішень) у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, 
чим порушив вимоги ч. 6 ст. 427 КПК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху. 
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд 
постановив:
Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на вирок Кіровського районного суду                    м. Кіровограда від 14 грудня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 08 квітня 2021 року щодо засудженої ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                   ОСОБА_3