ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 р. 	Справа № 520/5144/21	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 р. (ухвалене суддею Єгупенко В.В.) по справі № 520/5144/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Основ?янського району Харківської міської ради, Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення адміністрації Основ?янського району Харківської міської ради, Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідачів - Управління соціального захисту населення Адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради та Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком; зобов`язати відповідачів - Управління соціального захисту населення Адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради та Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком на момент виплати (14152 грн.), яка, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги (3640 грн.) становить 10512 (десять тисяч п`ятисот) грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 р. задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації щодо відмови в нарахуванні та виплати ОСОБА_1 недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги; зобов`язано Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги; в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись в частині з таким рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 р. та прийняти нове судове рішення, яким визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх правового захисту», виходячи з восьми мінімальних пенсій за віком на момент виплати, з урахуванням висновків рішення Конституційного Суду України № З-р/2020 від 27.02.2020 р.; зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради здійснити призначення, нарахування (перерахунок) та виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік ОСОБА_1 , відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх правового захисту», виходячи з восьми розмірів мінімальної пенсії за віком, встановленої чинним законодавством на момент виплати, враховуючи висновки рішення Конституційного Суду України № З-р/2020 від 27.02.2020 р., та з урахуванням раніше виплаченої суми; стягнути з Управління соціального захисту населення Адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 , 10512 грн. - суму щорічної недоплаченої грошової допомогу до 5 травня за 2020 рік, виходячи з восьми розмірів мінімальної пенсії за віком, встановленої чинним законодавством на момент виплати, яка становить 14 152 грн., з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги 3640 грн.; стягнути з Управління соціального захисту населення Адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради на користь позивача ОСОБА_1 компенсацію судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу адвоката) в розмірі 2000 грн.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні від 20.05.2021 р. обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи щодо частини позовних вимог, тому ці порушення є підставами для часткового скасування постанови суду першої інстанції, часткової зміни рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у відповідній частині. Вказує, що суд першої інстанції у своєму рішенні, яке оскаржується, не взяв до уваги заяву позивача від 12.05.2021 р. про уточнення позовних вимог у адміністративному позові, а також вимогу позивача про виключення Відповідача-2 з числа відповідачів по даній справі.
В свою чергу, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що позивач не перебуває на обліку в Обласному центрі по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат  Харківської обласної державної адміністрації як одержувач допомог або компенсацій, у 2020 році виплата позивачу разової грошової допомоги до 5 травня Обласним центром не проводилась. Згідно бази даних, виплата позивачу вказаної допомоги у 2020 році здійснювалася Управлінням соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради, яке призначає та виплачує таку допомогу самостійно без участі відповідача. Таким чином, оскільки Обласний  центр не є належним відповідачем у спірних правовідносинах, висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є помилковими. 
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   апеляційної   інстанції   розглядає справу   в порядку письмового провадження за наявними   у справі матеріалами,   фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 .
Позивач звернувся до Управління соціального захисту населення адміністрації Основ?янського  району Харківської міської ради із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Відповідач листом № Д-143 від 29.03.2021 р. повідомив позивача, що на підставі    постанови № 112 від 19.02.2020 р. “Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги”, позивачу, як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, нарахована щорічна грошова допомога до 5 травня в сумі 3640 грн.
Позивач, не погоджуючись з розміром виплаченої разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році, звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з часткової обґрунтованості позовних вимог.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2  ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.
Пунктом 3 статті 116 Конституції України визначено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належить забезпечення проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.
Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 р. № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012 підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.
Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України від 22.10.1993 р. № 3551-XII “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” (в подальшому – Закон № 3551-XII).
01.01.1999 р. набрав чинності Закон № 367-ХІV “Про внесення змін до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” (в подальшому – Закон № 367-ХІV), яким статтю 12 Закону № 3551-XII доповнено частиною в такій редакції: “Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком”.
Підпунктом “б” підпункту 1 пункту 20 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 р. № 107-VI “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” (в подальшому - Закон № 107-VI), текст вищевказаної частини статті 12 Закону № 3551-XII викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом “б” підпункту 1 пункту 20 розділу ІІ Закону № 107-VI, визнані неконституційними.
Протягом 2012-2014 років на підставі Законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення статті 12 Закону № 3551-XII застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону № 3551-XII, фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.
Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються Бюджетним кодексом України.
Відповідно до пп. 5 п. 63 розд. І Закону України від 28.12.2014 р. № 79-VIII “Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин” розділ VI “Прикінцеві та перехідні положення” Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Проте, Конституційний Суд України Рішенням від 27.02.2020 р. № 3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI “Прикінцеві та перехідні положення” Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
При цьому, Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного Рішення, посилаючись на положення свого Рішення від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008, дійшов висновку про те, що Бюджетного кодексу України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.
Таким чином, на час виникнення спірних відносин    рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 р. № 3-р/2020 відновлено дію частини 5 статті 13 Закону №3551-XII    у редакції Закону № 367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.
Водночас, підпунктом 1 пункту 1  постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 р. № 112  Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і “Про жертви нацистських переслідувань” встановлено, що районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах: особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 4120 гривень; II групи - 3640 гривень; III групи - 3160 гривень.
Отже, на час виплати позивачу у квітні 2020 року щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон № 3551-XII і Постанова Кабінету Міністрів України № 112.
Виходячи із визначених у частині четвертій    статті 7 КАС України    загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2020 році слід застосовувати не Постанову № 112, а    Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу.
Аналогічна правова позиція щодо застосування вищезазначених норм права, викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13.01.2021 р. у справі № 440/2722/20.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що разова грошова допомога до 5 травня у 2020 році повинна виплачуватися особам, вказаним у статтях    12,    13,    14,    15    та    16 Закону № 3551-XII, у розмірі, встановленому цими статтями в редакції Закону № 367-ХІV.
Разом з цим, Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації вказує, що позивач не перебуває на обліку в Обласному центрі по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації як одержувач допомог або компенсацій, у 2020 році виплата позивачу разової грошової допомоги до 5 травня Обласним центром не проводилась. 
Судовим розглядом встановлено, що позивачу, як особі з інвалідностю 2 групи, Управлінням здійснено виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 3640 грн. шляхом перерахування коштів на особовий рахунок в АТ КБ “Приватбанк” в квітні 2020 року, що не заперечується позивачем.
Відповідно до п. 4.1.22 Положення про Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради (нова редакція), затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання “Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання” від 20.11.2015 р. № 7/15 (в редакції рішення 36 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 24.06.2020 р. № 2140/20), Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення та виплату разової грошової допомоги, передбаченої законами України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та “Про жертви нацистських переслідувань”.
Таким чином, судовим розглядом встановлено, що особою, відповідальною за призначення та виплату позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік є Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради, на обліку в якому перебуває позивач, а зі сторони Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації в спірних правовідносинах відсутня будь-яка протиправна бездіяльність відносно позивача.
Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що в спірних правовідносинах не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, а задоволенню підлягають позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 р. з прийняття постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправною бездіяльності Управління соціального захисту населення Адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та зобов`язання Управління соціального захисту населення Адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком на момент виплати, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат  Харківської обласної державної адміністрації задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 року по справі №520/5144/21 скасувати.
Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
Зобов`язати Управління соціального захисту населення Адміністрації Основ`янського району Харківської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком на момент виплати, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова