РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 року
м. Рівне

Справа № 563/592/19
Провадження № 22-ц/4815/558/21

Рівненський апеляційний суд:
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий : Боймиструк С.В., 
судді: Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О.,
секретар судового засідання: Москалик Т.В.,
за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_4  на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 20 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про виділ частки із майна, що є у спільній власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні шляхом виплати компенсації та визнання права власності на частку майна,

В С Т А Н О В И В :
У травні 2019 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про виділ частки із майна, що є у спільній власності.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 06.06.2019 року подали зустрічний позов до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні шляхом виплати компенсації та визнання права власності на частку майна.

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 20 січня 2021 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про виділ частки із майна, що є в спільній власності задоволено частково.

Виділено  ОСОБА_4 , 44/100 частку відповідно до варіанту №1 розподілу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на рис. 1 Додатку Висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №190621/2/С від 06.04.2020 року в натурі, як І-му співвласнику - частину 2 (синій колір на рис. 1) з житлового будинку (А-1), до якої входять приміщення: 2-1 - кухня площею 9,3 кв.м.; 2-2 – кімната житлова площею 16,3 кв.м.; загальною площею 25.6 кв.м. в прибудові (а) виділити приміщення: 1-2 – кладова площею 7.1 кв.м.; з надвірних будівель та споруд виділити: вхідні східці (а2), 50% колодязя (Г), вбиральня (Д), 23% огорожі (№1). 
Виділено 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер якої 5623086000:01:001:0639 по АДРЕСА_1 , в розмірі 451 кв.м, що складається з двох частин 447 кв.м. та 8 кв.м.:
- Ділянки площею 447 кв.м., що виділяється в у індивідуальну власність, позначена на плані синім кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою від північного кута ділянки, в м: 4,09-8,76-2,67-0,53-2,19-3,06-3,56-1,00-5,64-6,05-22,59-13,26-25,88-4,70-8,59-17,09 відповідно до варіанту № 1 рис. 3 Додатку експертизи;
- Ділянки площею 8 кв.м., що виділяється у спільну власність усіх співвласників, позначена на плані червоним кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м: 2,65-3,00-2,65-3,00 відповідно до варіанту №1 рис. 3 Додатку експертизи.
Компенсовано різницю у вартості нерухомого майна у розмірі 4850 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят) гривні, стягнувши зазначену суму, внесену на депозитний рахунок суду ОСОБА_2 та ОСОБА_5 згідно квитанції №0.0.1981012598.1 від 18 січня 2021 року, на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зустрічний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні шляхом виплати компенсації та визнання права власності на частку майна задоволено частково.

Виділено  ОСОБА_2  та  ОСОБА_5 , 56/100 частку відповідно до варіанту №1 розподілу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на рис. 1 Додатку Висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №190621/2/С від 06.04.2020 року в натурі, як І-му співвласнику - частину 2 (зелений колір на рис. 1) з житлового будинку (А-1), до якої входять приміщення: 1-3 - коридор площею 5,8 кв.м.; 1-4 – кімната житлова площею 13,6 кв.м.; 1-5 – кімната житлова площею 9,7 кв.м.; загальною площею 29.1 кв.м. в прибудові (а) виділити приміщення: 1-1 – коридор площею 9.5 кв.м.; з надвірних будівель та споруд виділити: вхідні східці (а1), літня кухня (В), 50% колодязя (Г), 77% огорожі (№1). 
Виділено 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер якої 5623086000:01:001:0639 по АДРЕСА_1 , в розмірі 451 кв.м, що складається з двох частин 447 кв.м. та 8 кв.м.:
- Ділянки площею 447 кв.м., що виділяється в у індивідуальну власність, позначена на плані зеленим кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою від північного кута ділянки, в м: 3,47-3,36-7,15-22,59-6,05-5,64-1,00-3,56-3,06-2,19-0,53-2,67-8,76-3,83-3,00-2,65-3,00-4,17-21,53 відповідно до варіанту №1 рис. 3 Додатку експертизи;
- Ділянки площею 8 кв.м., що виділяється у спільну власність усіх співвласників, позначена на плані червоним кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м: 2,65-3,00-2,65-3,00 відповідно до варіанту №1 рис. 3 Додатку експертизи.
Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і ОСОБА_5 на:
- житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку кадастровий номер якої 5623086000:01:001:0639 по АДРЕСА_1 , в розмірі 894 кв.м.
Зобов`язано ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 провести необхідні переобладнання в житловому будинку відповідно до висновку експертизи, а саме: влаштувати капітальну перегородку між приміщеннями 1-1 та 1-2.
Зобов`язано ОСОБА_4 провести необхідні переобладнання в житловому будинку відповідно до висновку експертизи, а саме, влаштувати зовнішній дверний проріз до приміщення 1-2.
Зобов`язано Державну казначейську службу України повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , внесені нею 18 січня 2021 року через АТ "Державний ощадний банк України", згідно квитанції №142 на рахунок отримувача Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області (код ЄДРПОУ 26259988) кошти для перерахування на депозитний рахунок Корецького районного суду Рівненської області у розмірі 5898,00 грн. (п`ять тисяч сім вісімсот дев`яносто вісім) гривень 00 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду,  ОСОБА_4  подала апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що суд першої інстанції згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України зустрічні позовні вимоги мав розглянути лише в межах заявлених первинних позовних вимог, оскільки має місце порушення процесуального законодавства при поданні заяви про уточнення позовних вимог зі сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_5 щодо заявлення нової позовної вимоги, а заяви про зміну предмета чи підстав позову не подано, тому спір про поділ будинковолодіння шляхом виділу можна розглядати виключно за первісним позовом.
Також зазначає, що суд безпідставно дійшов висновку що поділ майна відповідно до Варіанту №1, оскільки він найбільш оптимальний та не суперечить нормам ДБН та правилам пожежної безпеки, як варіант №2, оскільки відповідно до ст.ст. 183, 364 ЦК України єдиною умовою, коли не допускається виділ в натурі частки спільного майна це не подільність майна.
Просить рішення Корецького районного суду Рівненської області від 20 січня 2021 року змінити:
Виділити  ОСОБА_4 у натурі Ѕ частину житлового будинку загальною площею 42.4 м2 до складу якого входить: 2-1 кухня площею 9,3 м2; 2-2 житлова площею 16.3 м2: 1-5 житлова площею 9,7м2; кладова в прибудові (а) площею 7,1 м2, з надвірними будівлями та спорудами: вхідні східці (а2); 50% колодязі (Г); вбиральня (Д), 24% огорожі (№1) по АДРЕСА_1 в самостійний об`єкт нерухомого майна в цілу ідеальну частку, відповідно до Варіанту №2 судової комплексної будівельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної та земельно-технічної експертизи №190621/2/с від 06 квітня 2020 року.
Виділити ОСОБА_4 у натурі Ѕ частину земельної ділянки, із загальної площі 902м2, кадастровий номер 5623086000:01:001:0639 по АДРЕСА_1 в розмірі 451м2 відповідно до Варіанту №2 судової комплексної будівельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної та земельно-технічної експертизи №190621/2/с від 06 квітня 2020 року.
Ділянка площею 447 кв.м., що виділяється в у індивідуальну власність, позначена на плані синім кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою від північного кута ділянки, в м: 4,09-8,76-2,67-0,53-2,19-3,06-3,56-1,00-5,64-6,05-22,59-13,26-25,88-4,70-8,59-17,09.
Ѕ частина Ділянки площею 8 кв.м., що виділяється у спільну власність усіх співвласників, позначена на плані червоним кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м: 2,65-3,00-2,65-3,00.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 , ОСОБА_5 зазначає, що позивачами за зустрічним позовом уточнено предмет позову шляхом зменшення позовних вимог до закінчення підготовчого засідання, підстави зустрічного позову залишились незмінними.
Крім того зазначила, що поділ домоволодіння за варіантом №2 є неможливим, оскільки, експертом при складанні висновку №190621/2/С від 06 квітня 2020 року не відображено при складенні висновку та не враховано, що кімната 1-5 (згідно умовних позначень на Рис.1 та Рис.2) отоплюється пічним опаленням із сторони кімнати 1-4 (згідно умовних позначень на Рис. 1 та Рис.2), що знаходиться у користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_5 іншими енергоносіями будинок не отоплюється. Основним недоліком пічного опалення є складність його експлуатації та висока пожежна небезпека. Пожежна небезпека пічного опалення та протипожежні вимоги до нього залежать від конструктивного виконання печей та режиму їх експлуатації.
Просить рішення Корецького районного суду Рівненської області від 20 січня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив зі змісту права власності, яке згідно ст. 41 Конституції України та ст.317, 312 ЦК України, є непорушним, недоторканим і власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку встановленому законом. Власник вільно володіє, користується та розпоряджається своїм майном.
Проаналізувавши норми ст. 183, 364, 367 ЦК України, місцевий суд дійшов вірного висновку, що виділ часток (поділ) житлового будинку/квартири, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку/квартири із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання в ізольовані квартири, які відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилося. Визначальним для виділу частки або поділу будинку/квартири в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку/квартири відповідно до цих часток.
Місцевий суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), застосував практику Верховного Суду України, наведену у висновках у постановах від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13 та від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16, а також роз`яснення, дані у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», зокрема щодо передачі співвласнику частину жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки та виходив з можливості, виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку з самостійним виходом (квартиру) та наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Судом встановлено, що визначити варіанти розподілу домоволодіння з урахуванням ідеальних часток сторін технічно можливо.
Згідно висновку судової будівельно-технічної, оціночної та земельно-технічної експертизи від 06.04.2020 року запропоновано два варіанти поділу спірного домоволодіння в натурі.
Місцевий суд вірно зазначив, що вимоги позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про поділ спірного майна в натурі відповідно до Варіанту № 1 є обґрунтованими, оскільки він більш наближений до рівності часток співвласників та не змінює ідеальних часток, із присудженням грошової компенсації позивачу за первісним позовом ОСОБА_4 у розмірі 4850,00 грн. за перевищення вартості нерухомого майна, яка внесена ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на депозитний рахунок суду.
Суд першої інстанції обґрунтував неможливість розв`язання спору за варіантом 2, оскільки, експертом при складанні висновку №190621/2/С від 06 квітня 2020 року не відображено та не враховано, що кімната 1-5 (за умовними позначеннями на Рис.1 та Рис.2) отоплюється пічним опаленням із сторони кімнати 1-4, що знаходиться у користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а іншими енергоносіями будинок не опалюється і за їх рахунок буде опалюватись кімната для ОСОБА_4 ..
Крім того, за умовами такого поділу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 змушені будуть установити опалення кімнати 1-4 (згідно умовних позначень на Рис.1 та Рис.2) на одній із зовнішніх стін, що суперечитиме п.6.8.7 розд.6.8 ДБН В.2.5-67:2013, а також не буде дотримано вимог абз.2 п.2.7. розділу ІV Правил пожежної безпеки в Україні затверджених Наказом МВС України від 30 грудня 2014 № 1417 та зареєстрованих в Мінюсті України 05 березня 2015 р. за № 252/26697, за якими відстань від печей до товарів, стелажів, шаф та іншого обладнання, повинна бути не менше 7 м., а від топкових отворів - не менше 1,25 м.
Ознайомившись із запропонованими варіантами поділу житлового будинку, місцевий суд дійшов вірного висновку, що варіант №1 є найоптимальнішим для співвласників, оскільки є таким що спричиняє мінімум незручностей, а поділ житлового будинку за варіантом №2 є можливим лише з відхиленням від чинних будівельних норм і Правил пожежної безпеки в Україні.
При поділі житлового будинку за варіантом №1 різниця між розмірами часток співвласників є незначною і судом стягнуто на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за цю різницю у вартості нерухомого майна у розмірі 4850 грн. Також місцевим судом враховано кількість співвласників в частинах будинку, а саме ОСОБА_4 в однокімнатній частині, а ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в двохкімнатній частині.
Крім того, як пояснив ОСОБА_2 він проживає в своїй частині будинку з дружиною і двома неповнолітніми дітьми.
Згідно ч.4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
За висновком судової земельно-технічної експертизи від 06.04.2020 року запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою загальною площею 902 кв.м., які відповідають варіантам поділу житлового будинку та розроблені без відхилення від ідеальних часток. Зважаючи на наведене, при поділі земельної ділянки місцевий суд обґрунтовано застосував перший варіант її поділу запропонований експертом, а саме виділивши по 1/2 частині земельної ділянки кожному з співвласників, тобто 447 кв.м. та 8 кв.м. залишив у спільній власності (ділянка біля колодязя). Суд вірно зазначив, що це вчинено перед усім в їх інтересах, сприятиме встановленню збалансованого та злагодженого користування сторонами своєю власністю, зумовить зменшення суперечок та конфліктів щодо користування земельної ділянки.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції  були правильно, всебічно і повно  встановлені  обставини справи,  характер правовідносин, застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги, яка залишається без задоволення, в розмірі 2305 грн. покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В : 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_4  залишити без задоволення.
       Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 20 січня 2021 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Повний текст виготовлено 20 липня 2021 року.

Головуючий:                                                                                 С.В. Боймиструк

Судді:                                                                                             Н.М. Ковальчук
С.О. Гордійчук