ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" липня 2021 р.           Справа№ 927/631/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пашкіної С.А.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Буравльова  С.І. 
 
За участю секретаря судового засідання : Рибчич А.В..
представників сторін:
від заявника  -  Гутник В.П. (ордер серія  СВ №1003787 від 30.12.20); 
від ПП «Мельник I С» - Купрієнко О.В. ( ордер серія АА №019486 від 27.08.21);
від ТОВ «МЕІС» - не з`явився;
розглянувши апеляційну скаргу           Фізичної особи - підприємця Ботвини Тетяни Валеріївни
на ухвалу          Господарського суду Чернігівської області від 17.06.2021
за заявою Фізичної особи - підприємця Ботвини Тетяни Валеріївни
про забезпечення позову (до пред`явлення позову)
у справі  № 927/631/21 (суддя Ноувен М.П.)
особи, які можуть отримати статус учасника справи:
Приватне підприємство "Мельник І С"
Товарство з обмеженою відповідальністю "МЕІС"
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.06.2021 у справі №927/631/21 відмовлено в задоволенні заяви від 15.06.2021 Фізичної особи-підприємця Ботвини Тетяни Валеріївни про забезпечення позову
Ухвала місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:
- як вбачається із заяви про забезпечення позову, заявниця просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕІС»; проте, з вимог, зазначених заявником, як майбутні вимоги позовної заяви, суд не вбачає існування спору між заявником - Фізичною особою - підприємцем Ботвиною Тетяною Валеріївною та ТОВ «МЕІС»;
- всі вимоги, зокрема і визнання права власності, пов`язанні з вчиненням дій на користь ПП «Мельник І С», а не заявника - ФОП Ботвиної Т.В ;
- доказів того, що ПП « Мельник І С » уповноважувало ФОП Ботвину Т.В. на вчинення дій на його користь заява не містить.
Не погоджуючись з ухвалою, заявниця звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить  скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 17.06.2021 та прийняти нове судове рішення, яким заяву фізичної особи ОСОБА_1 від 15.06.2021 про забезпечення позову задовольнити.
В апеляційній скарзі заявниця зазначає про те, що:
- в підпункті 2.3 пункту 2 розділу I заяви про забезпечення позову заявником наведені факти, які вказують на пов`язаність ПП «Мельник і С» та ТОВ «МЕІС», а також їхніх посадових осіб та учасників;
- ТОВ «МЕІС» створене під час розгляду справи №927/997/19 особами, які пов`язані з ПП «Мельник І С» та його керівником та учасником; ПП «Мельник І С» увійшло до складу учасників відповідача-2 через три дні після прийняття постанови судом апеляційної інстанції (13.04.2021- 16.04.2021) і того ж дня передало йому у власність єдине своє майно (нежитлову будівлю); акт від імені відповідачів підписували пов`язані між собою особи, крім того у відповідачів один і той же директор; 20.04.2021 (через чотири  дні після передачі нежитлової будівлі відповідачу 2) відповідач 1 продав свою частку у статутному капіталі ТОВ «МЕІС» пов`язаним особам; ПП «Мельник І С» рішення суду про стягнення з нього коштів добровільно не виконує, майно, на яке можливо звернути стягнення з метою виконання рішення суду, у нього відсутнє;
- відповідач 1 передав нежитлову будівлю у власність відповідача 2 виключно з метою уникнення можливості звернення стягнення на неї під час примусового виконання рішення суду по справі №927/997/19.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Андрієнка В.В., Буравльова С.І. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Ботвини Тетяни Валеріївни на ухвалу Господарського суду Чернігівської області  від 17.06.2021, справу № 927/631/21  призначено до розгляду на 28.07.2021.
Від заявника (20.07.2021) надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи  копії ухвали Господарського суду Чернігівської області від 25.06.2021 у справі №927/657/21, копії ухвали Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021  у справі №927/657/21 та копії ухвали Господарського суду Чернігівської області від 25.06.2021 у справі №927/657/21, яке судовою колегією залишається без розгляду на підставі ст. 207 ГПК України, як таке, що було подане з порушенням порядку і строку, визначених законом, та без обґрунтування поважних причин невчасного подання такого клопотання. 
В судове засідання апеляційного господарського суду 14.07.2021 не з`явився представник ТОВ «МЕІС».
Враховуючи те, що учасники судового засідання про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, ТОВ «МЕІС» про причини неявки суд не повідомив, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, неявка представника ТОВ «МЕІС» не перешкоджає розгляду апеляційної скарги у справі по суті, колегія суддів ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представника ТОВ «МЕІС». 
Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників заявника та ПП «Мельник I С»  судовою колегією встановлено.
15.06.2021 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Фізичної особи - підприємця Ботвини Тетяни Валеріївни про забезпечення позову (до пред`явлення позову) шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю, об`єкт нежитлової нерухомості, загальною площею 558,8кв.м., опис: - основна будівля літ. «А», - навіс «А3», що знаходиться за адресою: м.Чернігів, вул.Ціолковського, буд.30 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 2207723574101), яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕІС» (ідентифікаційний код 43875828) (номер запису про право власності/довірчої власності: 41579317).
В обґрунтування заяви про забезпечення позову ФОП Ботвина Т.В. вказує, що вона має намір звернутися до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Приватного підприємства «Мельник І С», Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕІС» про:
- визнання недійсним рішення власника ПП «Мельник І С» від 16.04.2021 в частині п.1 порядку денного, яким вирішено здійснити майновий внесок до статутного капіталу    ТОВ «МЕІС» шляхом передачі нерухомого майна, належного ПП «Мельник І С», що знаходиться за адресою: Чернігівська обл.., м.Чернігів, вул. Ціолковського, буд.30 , а саме: нежитлова будівля загальною площею 558,8кв.м., опис: - основна будівля літ. «А», - навіс «А3» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 2207723574101), справжність підпису на якому посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С. за реєстраційним номером 1317;
- визнання недійсним акта приймання-передачі майнового внеску ПП «Мельник І С» до статутного капіталу ТОВ «МЕІС» від 16.04.2021, яким ПП «Мельник І С» передало, а ТОВ «МЕІС» прийняло у свою власність в якості майнового внеску ПП «Мельник І С» до статутного капіталу ТОВ «МЕІС» наступне нерухоме майно, що знаходиться за адресою Чернігівська обл.., м.Чернігів, вул. Ціолковського, буд.30 , а саме: нежитлова будівля загальною площею 558,8 кв.м., опис: - основна будівля літ. «А», - навіс «А3» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 2207723574101), справжність підписів на якому посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С. за реєстраційним номером 1322,1323;
- скасування державної реєстрації прав, а саме: державної реєстрації права власності ТОВ «МЕІС» на нежитлову будівлю, об`єкт нежитлової нерухомості, загальною площею 558,8 кв.м, опис:- основна будівля літ.«А», - навіс «А3», що знаходиться за адресою: Чернігівська обл.., м.Чернігів, вул. Ціолковського, буд.30  (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 2207723574101). Яка проведена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.04.2021 о 19:42:59 державним реєстратором приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою Ольгою Степанівною (номер запису про право власності/довірчої власності: 41579317);
- визнання за ПП «Мельник І С» права власності на нежитлову будівлю, об`єкт нежитлової нерухомості, загальною площею 558,8 кв.м, опис:- основна будівля літ.«А», - навіс «А3», що знаходиться за адресою: Чернігівська обл.., м.Чернігів, вул. Ціолковського, буд.30 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 2207723574101).
При цьому, як на підставу звернення до суду з заявою про забезпечення позову, так і майбутнього звернення до суду з позовом, ФОП Ботвина Т.В. посилається на те, що Господарським судом Чернігівської області розглядалась справа № 927/997/19 про стягнення заборгованості з ПП «Мельник І С» на користь ФОП Ботвини Т.С .
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 25.11.2020 у справі № 927/997/19 у позові відмовлено.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі № 927/997/19 позовні вимоги ФОП Ботвини Т.Г. задоволено у повному обсязі, стягнуто з ПП «Мельник І С» на користь ФОП Ботвини Т.В , 295 815,72 грн основного боргу, 2 977,97грн інфляційних, 5 805,84грн 3% річних та 4568,99 судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 6 853,48 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
28.05.2021 Господарським судом Чернігівської області видано накази про примусове виконання рішення, які пред`явлені на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича.
Як зазначає ФОП Ботвина Т.В. у процесі виконавчого провадження встановлено, що у ПП «Мельник С І» відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а коштів, наявних на рахунку, не достатньо для погашення заборгованості. Добровільно рішення суду ПП «Мельник І С» не виконує.
Крім того, заявниця посилається на те, що на підставі рішення власника ПП «Мельник І С» від 16.04.2021 та акта приймання-передачі майнового внеску ПП «Мельник І С» до статутного капіталу ТОВ «МЕІС» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності ТОВ «МЕІС» на нежитлову будівлю загальною площею 558,8 кв.м, опис: - основна будівля літ.«А», - навіс «А3», що знаходиться за адресою: Чернігівська обл.., м.Чернігів, вул. Ціолковського, буд.30, а право власності ПП «Мельник І С» припинено.
ФОП Ботвина Т.В. посилається на те, що вищевказана будівля передана ТОВ «МЕІС» виключно з метою уникнення можливості звернення стягнення на неї під час примусового виконання рішення суду по справі № 927/997/19.
Такими діями порушені права та інтереси заявника як кредитора ПП «Мельник І С», оскільки ФОП Ботвина Т.В. позбавлена можливості задовольнити свої грошові вимоги до ПП «Мельник І С» за рахунок майна останнього.
З огляду на вищевикладене, заявниця зазначає, що враховуючи попередню поведінку ПП «Мельник І С» (відчуження майна після прийняття судом рішення про стягнення коштів) та його пов`язаність з ТОВ «МЕІС», наявні обґрунтовані припущення того, що після пред`явлення позову (для забезпечення якого подається дана заява) ТОВ «МЕІС» вживатиме заходи щодо унеможливлення звернення стягнення на нежитлову будівлю (наприклад, подальше відчуження нерухомого майна тощо).
Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушених прав заявника, за захистом яких він планує звернутись до суду, оскільки нежитлова будівля може бути знову відчужена і заявнику доведеться звертатися з новим позовом чи змінювати предмет або підстави позову, з яким він планує звернутись.
Відповідно до ст.  136,  137 ГПК України  господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.
Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:
- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;
- ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;
- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано позитивне вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених  статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 137 ГПК України  позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
За змістом цієї норми під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися коштами або майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, коштів або про стягнення коштів. Сума арештованих коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт має стосуватися майна, належного до предмета спору.
Також суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що  основною метою як забезпечення позову, так і майбутнього звернення до суду з позовом заявниця визначає ту обставину, що в межах виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу у справі № 927/997/19, у боржника - ПП «Мельник І С» відсутнє майно та грошові кошти для задоволення вимог кредитора (ФОП Ботвини Т.В. ) і відчуження майна, на яке остання просить накласти арешт, призвело до того, що ПП «Мельник І С» ухиляється від виконання рішення суду.
Як убачається із заяви про забезпечення позову, заявниця просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕІС».
Проте, з вимог, зазначених заявником, як майбутні вимоги позовної заяви, суд не вбачає існування спору між заявником - Фізичною особою - підприємцем Ботвини Т. В. та ТОВ «МЕІС».
Так, всі вимоги, зокрема і визнання права власності, пов`язанні з вчиненням дій на користь ПП «Мельник І С», а не заявника - ФОП Ботвини Т.В.
Доказів того, що ПП « Мельник І С » уповноважувало ФОП Ботвину Т.В. на вчинення дій на його користь заява не містить.
Згідно з частиною першою статті 1 Першого протоколу до  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого  Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Втручання у право власності повинно не лише переслідувати за фактами та у принципі «законну ціль» у «загальному інтересі», але також має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між вжитими заходами та метою, яку прагнули досягти будь-якими заходами, застосованими державною, у тому числі заходами, спрямованими на здійснення контролю за користуванням майном фізичною особою. Ця вимога виражена у понятті «справедливий баланс», який має бути встановлений між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Завдання досягти цього балансу відображено у структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції в цілому. У кожній справі, що стосується стверджуваного порушення цієї статті необхідно встановити, чи було покладено на відповідну особу непропорційний та надмірний тягар внаслідок втручання держави (рішення у справі «Хуттен-Чапська проти Польщі»).
У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд зазначає, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78 - 82).
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що  заява Фізичної особи - підприємця Ботвини Т.В. про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не  підлягає  задоволенню, ухвала Господарського суду Чернігівської області від 17.06.2021 не  підлягає скасуванню. 
Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 280-285, 287 Господарського процесуального кодексу України, Північний  апеляційний господарський суд
                                                  ПОСТАНОВИВ:
1.  Апеляційну  скаргу Фізичної особи - підприємця Ботвини Тетяни Валеріївни залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 17.06.2021 у справі  №927/631/21 залишити без змін.
3. Матеріали справи №927/631/21 повернути до Господарського суду Чернігівської області.
4. Постанова апеляційної інстанції  набирає законної сили в день її прийняття та не підлягає оскарженню, відповідно до вимог ст. 287 ГПК України.          
Повний текст постанови складено та підписано 29.07.2021

Головуючий суддя                                                            С.А. Пашкіна 

Судді                                                                                В.В.Андрієнко

                                                                                С.І. Буравльов