ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2021 року                                                                    Справа №  904/5666/20

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,          
суддів – Кощеєва І.М., Чус О.В.,
розглянувши апеляційну скаргу Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2020 (суддя Петренко І.В., повне рішення складено 18.12.2020) у справі №904/5666/20
за позовом Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область 
до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", м.Київ в особі Криворізької філії Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія",  м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача– Комунальне підприємство "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
про стягнення 81 752 грн 16 коп. 

ВСТАНОВИВ:
- рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2020 у справі №904/5666/20 Державному промисловому підприємству (далі-ДПП) "Кривбаспромводо-постачання" відмовлено в задоволенні позову про стягнення з Приватного акціонерного товариства (далі – ПрАТ) "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Криворізької філії ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" 81 752 грн 16 коп., з яких: 78 114 грн страхове відшкодування, 2 146 грн 11 коп. три проценти річних та 1 492 грн 05 коп. інфляційні втрати;
- при постановленні оскаржуваного рішення факти настання події, яка має ознаки страхової та наявності договору добровільного страхування майна між Комунальним підприємством (далі – КП) "Кривбасводоканал" та ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Криворізької філії ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", в якому позивач визначений як вигодонабувач визнано непідтвердженими через відсутність належних доказів;
- одночасно господарський суд зазначив, що внаслідок перебування майна, яке є предметом договору оренди, укладеного між  Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та третьою особою на балансі у позивача останній зобов`язаний контролювати факт страхування орендованого майна та має право отримувати копію договору страхування в момент страхування цього майна;
- не погодившись з прийнятим рішенням, ДПП "Кривбаспромводопостачання"  подало апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом норм процесуального права,  просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та задовольнити позовні вимоги;
- апеляційна скарга мотивована тим, що:
позивач не є стороною договору страхування, отже оригінал договору у нього відсутній, спроби отримати копію договору з додатками у відповідача та третьої особи, як і намагання ознайомитися з матеріалами страхової справи залишилися безрезультатними, у зв`язку з чим позивач подав до господарського суду клопотання про витребування  вищевказаних доказів, клопотання було задоволено господарським судом, проте не виконано відповідачем, у матеріалах справи відсутні повідомлення відповідача про неможливість подання витребуваних доказів, відповідно суд першої інстанції для повного та всебічного розгляду справи по суті повинен був застосувати до відповідача заходи процесуального примусу, суд належним чином не повідомив позивача про невиконання ухвали про витребування доказів у зв`язку із розглядом справи в спрощеному порядку та, враховуючи неможливість отримання позивачем доказів на підтвердження своїх вимог, встановив, що обов`язок доказування покладається на позивача, в порушення принципу змагальності повного та всебічного розгляду справи визнав обставину відсутності страхової події;
судом не враховано, що балансоутримувач (позивач) не є стороною договору оренди, сам договір не містить розділу про його права та обов`язки, у зв`язку чим не можна погодитися з висновком суду про те, що обов`язок контролювали факт страхування орендованого майна та право на отримання договору страхування покладається на позивача.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.04.2021 відкрито провадження за апеляційною скаргою підприємства та постановлено розглянути її в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
06.05.2021 ДПП "Кривбаспромводопостачання" звернулося до апеляційного суду з клопотанням щодо витребування у ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" договору добровільного страхування майна №212/01 N007/001/19 021 4905 від 24.01.2019 з додатками до нього.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2021 клопотання ДПП "Кривбаспромводопостачання" про витребування у ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" договору добровільного страхування майна №212/01 N 007/001/19 021 4905 від 24.01.2019 з додатками до нього залишено без задоволення.
23.06.2021 скаржником повторно подано клопотання про витребування у ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" вказаного вище договору; при цьому скаржник наголошує на тому, що при поданні позовної заяви ним заявлялося клопотання про витребування доказів, яке судом першої інстанції було задоволено, внаслідок чого підприємством дотримано вимоги ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, а також посилається на те, що позовні вимоги та доводи апеляційної скарги грунтуються на підставі договору добровільного страхування майна №212/01 N 007/001/19 021 4905 від 24.01.2019; 
- відповідач та третя особа відзив на апеляційну скаргу не надали, про розгляд справи апеляційним судом відповідач та третя особа повідомлені шляхом направлення 30.04.2021 на їх електронні адреси копії ухвали апеляційного суду від 30.04.2021 про відкриття провадження у даній справі та 25.06.2021 шляхом передачі телефонограм.
Згідно з ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України (далі – РВФДМУ) у Дніпропетровській області (орендодавцем) та КП "Кривбасводоканал" (орендарем) укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №12/02-6994-ОД, відповідно до п. 1.1. якого орендодавець зобов`язався передати, а орендар – прийняти в строкове платне користування групу інвентарних об`єктів:
- окреме індивідуально визначене нерухоме майно (будівлі, споруди, огорожі, резервуари для води, дороги, лінії електропередач, трубопроводи та мережі водогону, каналізації, електрозабезпечення) – 382 об`єкти, перелік згідно додатку № 1 до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого майна), що належить до державної власності;
- окреме індивідуально визначене інше майно – 1942 об`єкти, перелік згідно додатку №2 до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, що перебувають на балансі ДПП "Кривбаспромводопостачання" (балансоутримувача), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 13.07.2017 і становить за незалежною оцінкою 449  688 448 грн 00 коп. .  
Відповідно до п. 1.2. договору майно передається в оренду з метою іншого використання нерухомого майна та окремого індивідуально визначеного іншого майна (здійснення забору, очищення, постачання води).
Пунктами 2.1., 2.5. договору передбачено, що орендар вступає в строкове платне користування державним майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки – не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі майна. Ризик випадкової загибелі або ушкодження об`єкта оренди несе балансоутримувач. 
Згідно з п. 5.8. договору протягом місяця після укладення договору орендар зобов`язаний застрахувати орендоване майно не менше, ніж на його вартість за висновком про вартість на користь балансоутримувача, який несе ризик випадкової загибелі чи пошкодження об`єкта оренди в порядку, визначеному законодавством, від пожежі, залиття, протиправних дій осіб, стихійних явищ, і надати орендодавцю та балансоутримувачу копію страхового полісу та платіжного доручення. Розмір франшизи при укладенні договору страхування повинен становити 0 процентів. У разі невідповідності договорів страхування вказаним вимогам, орендар бере на себе зобов`язання на відшкодування збитків, нанесених державі у разі настання страхового випадку. 
Орендар зобов`язаний постійно  поновлювати договір страхування державного майна, щоб увесь строк оренди майно було застрахованим, з одночасним наданням копій договорів страхування та платіжних доручень орендодавцю та балансоутримувачу.
29.12.2017 за актом приймання-передачі РВФДМУ у Дніпропетровській області передано КП "Кривбасводоканал" в оренду групу інвентарних об`єктів: окреме індивідуально визначене нерухоме майно (будівлі, споруди, огорожі, резервуари для води, дороги, лінії електропередач, трубопроводи та мережі водогону, каналізації, електрозабезпечення) – 382 об`єкти та окреме індивідуально визначене інше майно – 1942 об`єкти, що знаходяться на балансі ДПП "Кривбаспромводопостачання" (а.с. 14-15 т.1).
10.04.2019 КП "Кривбасводоканал" направило ДПП "Кривбаспромводопостачання" заяву про надання письмової згоди на виплату страхового відшкодування у зв`язку із настанням події, внаслідок якої було викрадено застраховане майно, а саме: ділянка огорожі 134 м на насосній станції шахтних вод № 8, що обліковується на балансі позивача за інвентарним номером 20910. Подія, що має ознаки страхової, відбулася внаслідок протиправних дій третіх осіб, що мало місце 04.02.2019, за фактом крадіжки майна відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019040760000263 від 13.02.2019, майно було застраховано за договором добровільного страхування майна від 24.01.2019  серія   212/01  №007/001/190214905, за умовами якого вигодонабувачем є ДПП "Кривбаспромво-допостачання".
12.08.2019 ДПП "Кривбаспромводопостачання" направило на адресу Криворізької філії ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" лист №16-04/1105 (а.с. 18 т.1), в якому просило товариство здійснити виплату страхового відшкодування за вказаним вище страховим випадком на належний підприємству рахунок.
16.04.2020 ДПП "Кривбаспромводопостачання" звернулося до КП "Кривбасводоканал" з листом-вимогою щодо надання копії договору добровільного страхування майна серії 212/011 № 007/001/19 021 4905 від 24.01.2019.
Також ДПП "Кривбаспромводопостачання" 06.10.2020 направило лист Криворізькій філії ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", в якому просило надати йому копію вказаного договору з додатками та копії страхової справи про розгляд страхової події, яка сталася 04.02.2019 на об`єкті КП "Кривбасводоканал".
Вимоги, наведені підприємством у перелічених вище листах залишені КП "Кривбасводоканал" та ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" без задоволення та без відповіді.
Викладені обставини слугували визначальними для звернення ДПП "Кривбаспромводопостачання" з позовом до господарського суду про стягнення з ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" 78 114 грн страхового відшкодування, 1 492 грн 05коп. інфляційних втрат та 2 146 грн 11 коп. трьох процентів річних.
За наслідками розгляду позову ДПП "Кривбаспромводопостачання" господарським судом прийнято оскаржуване рішення. 
Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Частинами 1, 2 ст. 985 Кодексу встановлено, що страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.
Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 Кодексу передбачено, що страховик зобов`язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Згідно з ч.1 ст. 990 Кодексу страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Положення наведених норм нерозривно пов`язують момент виникнення обов`язку страховика здійснити виплату страхової суми із настанням страхового випадку. Настання події, яка може належати до страхових ризиків, але згідно з умовами договору страхування є винятком зі страхових випадків, не породжує обов`язку страховика щодо виплати страхового відшкодування.    
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 23.04.2018 у справі № 910/7686/17. 
Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 3 Закону України "Про страхування" страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України.
Страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про страхування"  страховий ризик – це певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. 
Страховий випадок – це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Частиною 2 ст. 9 Закону передбачено, що страхова виплата – це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.
Згідно з ч.1 ст. 16 Закону договір страхування –  це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору;
Частиною 1 ст. 25 Закону встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Отже, з урахуванням наведених норм підставами для здійснення страхових виплат є перш за все наявність укладеного договору страхування між страховиком та страхувальником, а також страховий акт.
Відповідно до ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. 
У даному випадку, обов`язок доведення обставин щодо наявності у ДПП  "Кривбаспромводопостачання" статусу вигодонабувача за договором добровільного страхування майна №212/01 N 007/001/19 021 4905 від 24.01.2019 покладено безпосередньо на це підприємство.
Між тим, в матеріалах справи відсутній договір добровільного страхування майна №212/01 N 007/001/19 021 4905 від 24.01.2019, на який посилається позивач як на підставу для стягнення з відповідача страхового відшкодування, трьох процентів річних та інфляційних втрат.
Також, відсутній і страховий акт, наявність якого, в тому числі, є обов`язковою умовою, для виплати страхового відшкодування.
При зверненні з позовом ДПП "Кривбаспромводопостачання" не обгрунтовано в установленому порядку і суму страхового відшкодування, яку заявлено до стягнення з відповідача. 
З огляду на викладене вимоги позивача про стягнення з відповідача 78114 грн страхового відшкодування, 2 146грн 11коп. трьох процентів річних та 1 492грн 05коп. інфляційних втрат на підставі договору добровільного страхування майна №212/01 N007/001/19 021 4905 від 24.01.2019 задоволенню не підлягають.
Враховуючи зазначене рішення господарського суду слід залишити без змін.
Доводи скаржника відносно відсутності у підприємства вищевказаного договору страхування  колегією суддів визнані необгрунтованими.
Як зазначено вище, п. 5.8. договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-6794-ОД від 29.12.2017, визначено, зокрема, що протягом місяця після укладення договору орендар зобов`язаний застрахувати орендоване майно не менше, ніж на його вартість за висновком про вартість на користь балансоутримувача, який несе ризик випадкової загибелі чи пошкодження об`єкта оренди в порядку, визначеному законодавством, від пожежі, залиття, протиправних дій осіб, стихійних явищ, і надати орендодавцю та балансоутримувачу копію страхового полісу та платіжного доручення. 
Також, зазначеним пунктом договору передбачено обов`язок орендаря постійно  поновлювати договір страхування державного майна, щоб увесь строк оренди майно було застрахованим, з одночасним наданням копій договорів страхування та платіжних доручень орендодавцю та балансоутримувачу.
Враховуючи те, що  ДПП "Кривбаспромводопостачання" було обізнано про укладення договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-6794-ОД від 29.12.2017, у тому числі, і з умовами цього договору, у зв`язку з чим не було позбавлено права завчасно, після укладення договору оренди, звернутися до третьої особи з вимогою про надання йому копій страхового полісу, платіжного доручення, копій договорів страхування та платіжних доручень з огляду на передбачений договором обов`язок щодо страхування орендованого майна на користь балансоутримувача та щодо постійного  поновлення договору страхування.
У цьому зв`язку підстави для застосування до відповідача заходів процесуального примусу відсутні. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт настання страхової події не підтверджено належними доказами. Наявність листування між позивачем та третьою особою не може бути підтвердженням факту наявності обов`язку відповідача щодо виконання умов договору страхування.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства.
Клопотання скаржника від 23.06.2021 про витребування у ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" договору страхування задоволенню не підлягає, оскільки подане з порушенням строків, передбачених ст.ст. 80, 81 Господарського процесуального кодексу України та встановлених ухвалою апеляційного суду про відкриття провадження у справі без обгрунтування неможливості подання його протягом цих строків.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 282 – 284 Господарського процесуального кодексу України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2020 у справі №904/5666/20 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;
- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку;
- повна постанова складена 14.07.2021

Головуючий суддя                                                                 І.Л. Кузнецова

Суддя                                                                                        І.М. Кощеєв

        Суддя                                                                                        О.В. Чус