Ухвала
 
10 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 487/7049/18
провадження № 61-622св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - Миколаївський національний університет імені В. О. Сухомлинського, 
відповідач - ОСОБА_1 , 
третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2020 року у складі судді Притуляк І. О. та постанову Миколаївського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року у складі колегії суддів:Ямкової О. О., Колосовського С. Ю., Коломієць В. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року, позов задоволено частково. 
 
Усунуто Миколаївському національному університету імені В. О. Сухомлинського перешкоди у користуванні належним йому на праві власності майном, - квартирою АДРЕСА_1 . 
 
Виселено ОСОБА_1 з неповнолітньою донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що відповідач порушив умови пункту 4.15 укладеного контракту та пункту 1.2 договору позички, а тому вважав позовні вимоги щодо виселення відповідача разом з неповнолітньою донькою обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про виселення інших осіб, які проживають з відповідачем, суд вважав їх безпідставними, оскільки позивачем не ідентифіковані ці особи, та до них, як відповідачів у справі, позовних вимог не пред`явлено.
 
У січні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржувані судові рішення скасувати ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. 
 
Крім того, ОСОБА_1 у касаційній скарзі просив повідомити його про дату, час та місце розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди не встановили фактичних обставин справи, які мають значення для вирішення справи, не надали належної оцінки тому, що спірна квартира є єдиним житлом ОСОБА_1 , а втручання 
 
Суди застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 916/1764/17. Також, посилається на пункт 8 частини першої та пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України.
 
У березні 2021 року Миколаївський національний університет імені В. О. Сухомлинського подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу у якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги. Зазначав, що касаційна скарга належним чином не обґрунтована, оскільки не конкретизовано, які саме порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права суди попередніх інстанцій.
 
Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
справу за позовом Миколаївського національного університету імені В. О. Сухомлинського до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про виселення із службової квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 червня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року, призначити до судового розгляду.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                        В. М. Коротун
 
                                                                                                                        М. Є. Червинська