Ухвала
 
22 вересня 2021 року 
 
м. Київ
 
справа № 216/6197/20
провадження № 61-15146ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І., 
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про скасування заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі - КП ТМ «Криворіжтепломережа») про скасування заборгованості.
 
Позовна заява мотивована тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Саксаганської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, позивачка є опікуном неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати якого - ОСОБА_4 була позбавлена батьківських прав, та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.
ОСОБА_4 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , також за вказаною адресою був зареєстрований ОСОБА_2 , який почав проживати у вказаній квартирі з 08 серпня 2018 року.
 
01 вересня 2020 року ОСОБА_2 змінив прізвище на ОСОБА_2 .
 
Станом на 01 жовтня 2020 року за вищевказаною адресою заборгованість за послуги теплопостачання складають 9 842,43 грн, яка виникла ще за час проживання ОСОБА_4 . Позивачка вважала, що заборгованість безпідставно нарахована, тому просила списати її з особового рахунку ОСОБА_2 .
 
Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до КП ТМ «Криворіжтепломережа» про скасування заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що права позивачки, яка діє в інтересах ОСОБА_2 порушені нарахуванням заборгованості за житлово-комунальні послуги, що виникла до реєстрації останнього у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , було поновлено постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2021 року, якою частково задоволено позов ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про скасування заборгованості за житлово-комунальні послуги, та зобов`язано Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» здійснити коригування, шляхом виключення з обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_2 за квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованості попереднього власника, яка утворилась за період до 08 серпня 2018 року.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2021 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до КП ТМ «Криворіжтепломережа» про скасування заборгованості задоволено частково. Зобовязано КП ТМ «Криворіжтепломережа» здійснити коригування, шляхом виключення з обліку по особовому рахунку №  НОМЕР_1 ОСОБА_2 за квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованості попереднього власника, яка утворилась за період до 08 серпня 2018 року, у розмірі 9 842,43 грн.
 
КП ТМ «Криворіжепломережа» у вересні 2021 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржуване судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 
 
Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 січня 2021 року - 2 270, 00 грн.
Предметом позову у цій справі є скасування заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 9 842,43 грн, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (227 000,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.
 
Касаційна скарга містить посилання на те, що судове рішення у цій малозначній справі оскаржується до суду касаційної інстанції на підставі підпунктів «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Доводи щодо порушення судом апеляційної інстанції, внаслідок ухвалення оскаржуваного рішення, формування єдиної правозастосовчої практики не дають підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки заявником не наведено даних щодо фундаментального значення цього питання.
 
Доводи касаційної скарги про те, що зазначена справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника, є необґрунтованими, оскільки вони нічим не підтверджені, а тому не можуть бути підставою для висновків про наявність обставин, за яких рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
 
Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип «правової визначеності» буде порушено.
 
Застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не навів інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
 
Сама по собі незгода заявника із судовими рішеннями, висновками щодо встановлених обставин та оцінкою доказів не є підставою для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
 
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
При цьому Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
З урахуванням наведеного, оскільки КП ТМ «Криворіжтепломережа» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про скасування заборгованості відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
 Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак      Г. І. Усик