ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1241/19                                                                             Суддя першої інстанції: Кульчицький С.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 липня 2021 року                                                                                        м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          судді-доповідача                        - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Костюк Л.О. та Файдюка В.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року про повернення заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних, упущеної вигоди та моральної шкоди, 

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:
-           зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити не отриману вигоду (упущену вигоду) у розмірі 13 % річних на суму 45572 грн 04 коп.;
-           зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити інфляційні витрати в сумі 49116 грн 48 коп.;
-                зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити 3% річних від простроченої суми у сумі 10511 грн 00 коп.;
-                зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити моральну шкоду в сумі 200000 грн 00 коп.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року, що залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2019 року, було відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за вказаним позовом. 
Однак постановою Верховного Суду від 16 березня 2020 року касаційну скаргу   ОСОБА_1 було задоволено частково, вказані судові рішення скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.
Позивач 15 квітня 2021 року направила до суду засобами поштового зв`язку заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди до 1500000 грн 00 коп.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року вказану заяву було повернуто позивачу.
Не погоджуючись із такою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити її заяву від 15 квітня 2021 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції надав неналежну оцінку дослідженим доказам та неправильно застосував норми процесуального права. Скаржник вказує на те, що разом із заявою 15 квітня 2021 року направила до суду також два примірника такої заяви для направлення їх відповідачам. 
Відзив на апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не надходив. 
Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року - без змін, виходячи з такого.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про повернення заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог ч. 7 ст. 47 КАС України позивач не подала докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення заяви від 15 квітня 2021 року, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Положеннями ч. 7 ст. 47 КАС України у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.
Зазначені норми права вказують на те, що ОСОБА_1 зобов`язана була самостійно направити відповідачам у справі копію заяви про збільшення позовних вимог від 15 квітня 2021 року, а до суду надати докази, які підтверджують фактичне направлення поштової кореспонденції. 
Натомість позивач разом із заявою про збільшення позовних вимог надала до суду два примірника такої заяви для інших учасників справи, що не узгоджується з вимогами ч. 7 ст. 47 КАС України. 
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи, що заява ОСОБА_1 від 15 квітня 2021 року була подана без дотримання встановлених ч. 7 ст. 47 КАС України вимог, колегія суддів вважає ухвалу суду від 26 квітня 2021 року про повернення такої заяви законною та обґрунтованою. 
Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі та не можуть бути підставою для її скасування. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 44, 47, 242, 238, 308, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -      
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року про повернення заяви - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Суддя-доповідач                                                                         А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            Л.О. Костюк 

                                                                                                    В.В. Файдюк