Справа № 465/289/21                                        Головуючий у 1 інстанції: Величко О.В. 
Провадження № 33/811/584/21                                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        28 липня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 02 квітня 2021 року, 

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Згідно постанови, 04.01.2021 о 15:30 год. у м.Львові по вул.Наукова, 2 «д» ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку №000040 від 04.01.2021, виданого КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі №465/289/21 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Вважає, що постанова Франківського районного суду міста Львова була прийнята з порушенням норм чинного законодавства, свої доводи обґрунтовую наступним.
Зазначає, що в своїх поясненнях наданих в суді першої інстанції вказував, що 04.01.2021 приблизно о 15:30 год. керуючи транспортним засобом Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце у м. Львові на вул. Наукова, 2д.
Так, по прибуттю працівників патрульної поліції, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що він відмовився та виявив бажання пройти огляд у медичному закладі за допомогою здачі біологічної речовини.
Як вбачається із відеоматеріалів, вилучених з камер нагрудного реєстратора, працівниками поліції для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння було запрошено лише одну особу, дані якої не встановлювалися, більше того, пояснення не відбиралося.
Другий учасник ДТП не може бути свідком на підставі п.7 розділу 10 Інструкція 1395 - не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутнє направлення, та працівниками поліції надане не було, що свідчить про те, що у встановлений законом спосіб водій не направлявся у заклад охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння. В матеріалах справи також відсутній акт огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.
До матеріалів адміністративної справи долучений диск з матеріалами відеофіксації вчиненого адміністративного правопорушення, однак відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний запис, а у протоколі номер технічного засобу взагалі не зазначено, що не дає підстав використати ці матеріали, як доказ.
Апеляційним судом справа неодноразово призначалась до розгляду: 11.05, 02.06, 30.06 та 28.07.2021, однак ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Лемеха Р.І. в судові засідання жодного разу не з`явився, та не повідомив суду про причини неявки. Двічі від адвоката Лемехи Р.І. находили клопотання про відкладення розгляду справи 11.05 та 02.06.2021. Інших клопотань на адресу апеляційного суду не надходило.
Окрім цього, ОСОБА_1 було відомо про те, що відносно нього, було складено протоколи про адміністративні правопорушення та постановлено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він оскаржив таку постанову в апеляційному порядку.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження. 
У зв`язку, з наведеним, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. 
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №189660 від 04.01.2021; висновку лікаря ОСОБА_2 КНП «Львівский обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000040 від 04.01.2021, згідно якого ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. 
Апеляційним судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений 04.01.2021 в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» лікарем ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що він був учасником дорожньо-транспортної пригоди та відмовився від проведення огляну на місці ДТП. В даному випадку залучення працівників свідків не потребується оскільки такий огляд проводиться у присутності працівника поліції. Що в свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги в частині залучення свідків.
Відсутність направлення на огляд у медичний заклад та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 жодним чином не спростовують факту його перебування у стані алкогольного сп`яніння та керування у такому стані автомобілем.
Заперечення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та доводи апеляційної скарги в цілому не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини у скоєному, і апеляційним судом оцінюються як форма захисту.
Поряд з цим, не заслуговують на увагу доводи в частині незаконної відеофіксації події працівниками поліції, оскільки така проведена за допомогою приладів якими оснащені працівники поліції.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №189660 від 04.01.2021 складений вірно, з дотриманням викладу змісту правопорушення та зазначення пункту правил дорожнього руху, який було порушено, за яке наступає адміністративна відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «А» Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано.
Відповідно, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП і є безальтернативним, в межах строку визначеного ст.38 КУпАП. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права, при розгляді справи судом першої інстанції, які є підставою для скасування постанови, допущено не було. 
Апеляційна скарга також не містить і інших правових підстав для скасування судового рішення. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні. 
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 02 квітня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – без змін. 
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                   Партика І.В.