ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/16621/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Юрко І.В. (доповідач), суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року в адміністративній справі №160/16621/20 (головуючий суддя першої інстанції Сидоренко Д.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач 11.12.2020 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що викладене в листі від 08.12.2020 року №0400-010604-8/117476 про відмову у вжитті заходів з повернення йому помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 10296,00 грн.;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області подання про повернення йому суми помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 10296,00 грн. згідно з квитанціями №0.0.1894909323.1 від 05.11.2020 року, №0.0.1894905047.1 від 05.11.2020 року та №0.0.1894915182.1 від 05.11.2020 року.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що позивач помилково сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 10296,00 грн. та фактично не повинен був його сплачувати, оскільки придбав житло вперше. Для повернення коштів він звернувся до пенсійного органу з відповідною заявою, проте листом від 08.12.2020 року №0400-010604-8/117476 йому відмовлено у поверненні коштів.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року позовну заяву задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в поверненні помилково перерахованих коштів, викладену у формі листа від 08.12.2020 року №0400-010604-8/117476.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.11.2020 року щодо повернення помилково сплачених коштів за майно, придбане вперше.
В задоволенні інших вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норма матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, зазначених в позові.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, а тому суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне. 
Позивачем 05.11.2020 року придбано квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іванютін-Сандомирським Л.О., та сплачено 10296,00 грн. збору на обов`язкове державне пенсійне страхування (1 відсоток від загальної вартості квартири, згідно договору купівлі-продажу квартири) (а.с.7, 8, 9, 11-14). 
17.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м.Дніпра подання про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за договором купівлі-продажу квартири від 05.11.2020 року у розмірі 10296,00 грн. (а.с.22).
Листом від 08.12.2020 року ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області повідомило позивача, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема у разі придбання житла вперше (а.с.22).
Не погодившись з відмовою пенсійного органу, позивач оскаржив таку відмову до суду.
Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача сформувати та подати до ГУ ДКС України в Дніпропетровській області подання про повернення позивачеві суми помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, суд першої інстанції зазначив, що така вимога є передчасною, оскільки відповідач, відмовляючи у поверненні коштів, не перевірив право позивача на повернення коштів на підставі наданих документів. 
Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог відповідачем не оскаржується.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Згідно із п.15-1 «Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року №1740 (даліпо тексту - Порядок №1740), збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Таким чином, від сплати збору при придбанні нерухомого майна звільняються, крім інших, громадяни, які придбавають житло вперше незалежно від того чи перебувають вони в черзі на одержання житла.
Відповідно до п.7.2 «Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших платежів», затвердженого постановою правління ПФУ від 27.09.2010 року №21-2 встановлено, що суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.
Отже, саме на органи Пенсійного фонду покладено обов`зок прийняття рішень про наявність чи відсутність підстав для повернення коштів на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Згідно з п.5 «Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787 (далі по тексту - Порядок №787), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.
У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Пунктом 8 Порядку №787 визначено, що подання складає орган, який здійснює облік заборгованості в розрізі позичальників, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Так, 05.11.2020 року позивачем сплачено збір за купівлю нерухомого майна 1% у сумі 10296,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій №0.0.1894909323.1 від 05.11.2020 року, №0.0.1894905047.1 від 05.11.2020 року та №0.0.1894915182.1 від 05.11.2020 року (а.с.7, 8, 9).
При прийнятті рішення за заявою позивача від 17.11.2020 року, відповідачем не було належним чином розглянуто заяву, не надано оцінку доводам зазначеним у цій заяві та не перевірено право позивача на повернення збору, як особи, яка вперше придбавала житло.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладена у листі від 08.12.2020 року №0400-010604-8/117476, є протиправною та підлягає скасуванню.
Щодо вимоги про зобов`язання відповідача сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області подання про повернення позивачеві суми помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі у розмірі 10296,00 грн., суд апеляційної інстанції зазначає, що така вимога є передчасною, оскільки відмовляючи у поверненні коштів відповідач не перевірив право позивача на повернення таких коштів на підставі наданих документів. 
Вказане рішення пенсійного органу містить лише інформацію щодо порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.
Рішення відповідача взагалі не містить висновку щодо заяви позивача про повернення сплачених коштів, а саме - збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за договором купівлі-продажу квартири, а тому не можливо визначити з яких саме підстав не сформовано та не подано до ГУ ДКС України в Дніпропетровській області подання про повернення вказаних вище коштів.

Згідно частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача – суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Отже, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції відповідача.
За таких обставин суд першої інстанції, застосувавши в даному випадку норми статті 9 КАС України, дійшов правильного висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17.11.2020 року щодо повернення сплачених коштів за майно, придбане вперше. 
Підстав для зобов`язання відповідача прийняти рішення на користь позивача на даний час не має, оскільки не виконано всі умови, визначені законом, а саме заяву позивача від 17.11.2020 року не розглянуто за доводами, вказаними у заяві.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа судом першої інстанції визнана незначною, розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
          
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року в адміністративній справі №160/16621/20 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня       2021 року в адміністративній справі №160/16621/20 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

   
Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак