ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5020/21 Справа № 172/1202/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
                            суддів                - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю., 

       розглянувши в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи, у м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

ВСТАНОВИЛА:

       У грудні 2020 року АТ "Альфа-Банк" звернулося до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 13.05.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про надання особистого кредиту № 501141254, відповідно до якого відповідачу надано кредит для власних потреб у сумі 86135,43 грн строком на 48 місяців, тобто до 13.05.2023 року. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі визначеній у договорі. Однак останній, на порушення умов договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02.10.2020 року утворилася загальна заборгованість за кредитом з урахуванням штрафних санкцій у сумі 107345,50 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 75885,75 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 10324,40 грн, заборгованості за нарахованою комісією - 19335,35 грн, заборгованості за нарахованими штрафами - 1800,00 грн. 
       Враховуючи вищезазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача загальну заборгованість за кредитним договором та судові витрати. 
       Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2021 року позовні вимоги АТ “Альфа-Банк” задоволено частково. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №501141254 від 13.05.2019 року в сумі 88010,15 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 75885,75 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 10324,40 грн, заборгованості за нарахованими штрафами - 1800,00 грн.
       В іншій частині позову – відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.
       З таким рішенням суду позивач не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
       В своїй апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на те, що судом не з`ясовано усіх обставин, що мають істотне значення для справи та не надано їм належної оцінки.
        ОСОБА_1 своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу АТ “Альфа-Банк”, не скористався.
       Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.
       Судом встановлено, що 13.05.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про надання особистого кредиту №501141254, відповідно до якого відповідачу надано кредит для власних потреб у сумі 86135,43 грн строком на 48 місяців, тобто до 13.05.2023 року.
       Встановлено, що згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 перед позичальником станом на 02.10.2020 року становить 107345,50 грн і складається із: заборгованості за кредитом - 75885,75 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 10324,40 грн, заборгованості за нарахованою комісією - 19335,35 грн, заборгованості за нарахованими штрафами - 1800,00 грн.
       Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 88010,15 грн, суд першої інстанції посилався на обгрунтованість та доведеність позовних вимог в цій частині, а також врахував заяву відповідача про часткове визнання позовних вимог.
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ “Альфа-Банк” в частині стягнення комісії по кредиту, суд першої інстанції посилався на порушення положень ч. 5 ст. 11, ч. 1, 2,5,7 ст.18 Закону України “Про захист прав споживачів”.
       Колегія суддів не може погодитися з рішенням суду в повному обсязі, виходячи з наступного.        
       Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені Законом України «Про захист прав споживачів».
       За положеннями ч. ч. 1, 2, 5, 7 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.
       Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», виконавець не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
       Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
       Згідно з ч. 5 ст. 18 вказаного Закону, якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
       Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів». Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
       Однак, як було встановлено судом першої інстанції, 13.05.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1  укладено угоду про надання особистого кредиту № 501141254, відповідно до якого відповідачу надано кредит для власних потреб у сумі 86135,43 грн строком на  48 місяців, тобто до 13.05.2023 року.
       Колегія суддів звертає увагу на те, що в вищезазначеному договорі з усіма додатками до нього послідовно та докладно викладено всі права та обов`язки як банка так і позичальника, правила нарахування процентів і комісій, наслідки за порушення умов договору, а також позичальнику у день укладення оскаржуваного договору надано інформацію про детальний розпис сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту. Сторонами узгоджено графік погашення заборгованості за кредитом.
       Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та наголошує на тому, що позичальник, підписуючи Оферту на укладення угоди про надання особистого кредиту № 501141254, графік повернення кредиту, анкету на отримання кредиту (а.с. 6-8), діяв добровільно, повністю усвідомлюючи наслідки своїх дій. 
       Крім того, згідно умов вказаного договору сторони погодили, що плата за розрахунково-касове обслуговування сплачується позичальником щомісячно за кожний місяць користування кредитом в розмірі — 1.938.05 грн/міс відповідно до графіку платежів, який є Додатком №1 до Договору та є його невід`ємною частиною.
       Згідно кредитного договору позичальник підтверджує, що з підписанням цього договору він попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості видів та предметів супутніх послуг, а також будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією надання якої передбачене нормами закону України “Про захист прав споживачів” та нормативними документами НБУ, які йому роз`яснені, зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення та з якими він цілком згодний. 
       Крім того, відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» відповідач мав право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин.
       Проте, матеріали справи не містять відомостей, що позичальник не відмовлявся від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликав, і навіть не звертався до позивача за додатковими роз`ясненнями положень договору ні до, ні під час, ні після його укладення, тобто не скористався цим своїм правом.
       Тому посилання суду в рішенні про те, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміну у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними, не відповідають дійсності та не заслуговують на увагу.
       У зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку щодо стягнення заборгованості за нарахованою комісією у розмірі 19335,35 грн.
       Також, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 88010,15 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 75885,75 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 10324,40 грн, заборгованості за нарахованими штрафами - 1800,00 грн., з огляду на наступне.
       Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
       Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Відповідно до ч.1ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
       Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       У ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
       Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
       Оскільки згідно умов укладеного кредитного договору відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, перестав своєчасно сплачувати відсотки по кредиту, інші належні платежі, у зв`язку з чим утворилася вказана вище заборгованість, яка підлягає стягненню. 
       Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про повне задоволення позовних вимог АТ «Альфа-Банк» у розмірі 107345,50 грн, яка складається із заборгованості за кредитом – 75885,75 грн, заборгованості за відсотками з користування кредитом – 10324,40 грн, заборгованості за нарахованою комісією – 19335,35 грн, заборгованості за нарахованими штрафами – 1800,00 грн.
       На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору, сплачених при подачі позовної заяви та апеляційної скарги, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 5255,00 грн.
       Тож, керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, –
ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Альфа-Банк” - задовольнити.
       Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2021 року - скасувати.
       Позовні вимоги Акціонерного товариства “Альфа-Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Альфа-Банк” заборгованість кредитним договором № 501141254 від 13 травня 2019 року в розмірі 107345 грн 50 коп, яка складається із заборгованості за кредитом – 75885,75 грн, заборгованості за відсотками з користування кредитом – 10324,40 грн, заборгованості за нарахованою комісією – 19335,35 грн, заборгованості за нарахованими штрафами – 1800,00 грн. 

       Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Альфа-Банк” судовий збір в розмірі 5255 грн 50 коп.

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий:                                                                В.С. Городнича

       Судді:                                                                        О.В. Лаченкова

                                                                               М.Ю. Петешенкова