Справа № 461/3864/21                                Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 33/811/835/21                  Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       30 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 адвоката Шпунта М.Б., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Шпунта М.Б. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 18 травня 2021 року, 

встановив:

цією постановою,  ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України та накладено стягнення 36377,10 грн штрафу в дохід держави.
Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0626/20900/21 від 05 квітня 2021 року – конфіскувано в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) на користь Галицької митниці Держмитслужби 14,38 грн витрат за зберігання товару на складі митниці.
Стягнуто з ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) на користь Державної судової адміністрації України 454 грн судового збору.
Згідно постанови, 05 квітня 2021 року в зону митного контролю ММПО СП «Росан» митного поста «Львів- поштовий» Галицької митниці Держмитслужби, надійшло міжнародне поштове відправлення - посилка № CV813608539US, яка надійшла із США, відправником якої, згідно митної декларації форми CN23 № CV813608539US є ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , отримувачем - ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), яка проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно митної декларації форми CN23 № CV813608539US відправник заявив, що у вказаному міжнародному поштовому відправленні пересилає "Жакет - 1 шт., господарчі товари - 2 шт., плащ - 1 шт., сорочка - 5 шт., взуття - 4 шт., доручення (довереность) - 1 шт.".
Відповідно до пункту 2 статті РП 125 (в старій редакції стаття РП 122) Регламенту поштових посилок Всесвітньої поштової конвенції (Конвенцію затверджено Указом Президента № 316/2017 від 10.10.2017) передбачено, що до кожної посилки додається митна декларація CN 23 або як єдиний бланк, або як частина бланка-пачки CP 72. У ній повинно докладно зазначатись вкладення посилки. Відомості загального характеру неприпустимі.
Під час митного огляду міжнародного поштового відправлення - посилки № CV813608539US мною було виявлено незадекларований товар, а саме: мобільний телефон Apple iPhone 12 Pro, Pacific Blue, 256 GB, IMEI: НОМЕР_1 , Model A2341, у відкритій заводській упаковці - 1 шт.
Виявлений товар знаходився в посилці без будь-якого приховування.
Загальна вартість безпосередніх предметів правопорушення згідно висновку експерта Львівського відділу СЛЕД ДМС України від 14.04.2021 №1420003400-0064 становить – 36377,10 грн.
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Шпунт М.Б. оскаржив таку в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 18 травня 2021 року скасувати, прийняти нову постанову, якою звільнити за малозначністю ОСОБА_6 від адміністративної відповідальності за ст.472 МК України, обмежившись усним зауваженням та провадження в справі закрити.
В обґрунтування вказує, що при оформленні відправлення, в поштовому відділені ОСОБА_7 допомогли заповнити декларацію, у якій він, серед іншого, вказав «телефон iPhone», як господарчий товар, проставивши відповідну відмітку навпроти графи «Господарчі товари», а також вказав кількість кожного із товарів. Водночас, працівники поштового відділення при оформленні відправлення не акцентували увагу на тому, що телефон потрібно було записати в окрему графу. Вони ж допомогли ОСОБА_8 скласти декларацію.
Апелянт наголошує, що ОСОБА_9 був впевнений, що його дівчина при отриманні посилки заплатить всі необхідні митні платежі, які визначать митні служби України. Таким чином, у ОСОБА_9 був відсутній умисел приховувати телефон від митного контролю, у зв`язку з чим щиро розкаюється.
Звертає увагу, що судом першої інстанції не взято до уваги, що телефон пересилався без ознак приховування, про що прямо вказано у протоколі; кількості предметів порушення є незначною, так як йдеться про один товар; особу ОСОБА_9 , який вперше притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі за митні правопорушення; те, що товар був вказаний у митній декларації, шляхом проставленні відмітки та кількості на проти графи «господарчі товари», що свідчить про відсутність умислу на його приховування чи недекларування; ступінь вини, мотив і інші обставини справи, зокрема те, що товар пересилався для власного споживання сім`ї ОСОБА_6 , а не в комерційних цілях та не у зв`язку із будь-якою підприємницькою діяльністю, не заподіяно значної шкоди інтересам держави.
Вказує, що телефон ОСОБА_10 придбавався та посилка відправлялась із США, де ціна на вказаний телефон є значно нижчою із вказаних об`єктивних обставин. Зазначене додатково підтверджує рахунок-квитанція із інтернет- магазину США ОСОБА_11 від 15.03.2021р., згідно якого вказаний телефон було придбано за 1 099 дол США, що станом на 27.05.201р. еквівалентно 30 273,16 грн.
Наполягає, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги вартість товару, визначену висновком експерта Львівського відділу СЛЕД ДМС України від 14.04.2021р. №1420003400-0064 який є неналежним та недопустимим доказом вартості та безпідставно визначив суму штрафу виходячи із такої вартості.
Наголошує, що особистий мобільний телефон за його видом та родом товару не є товаром комерційного призначення.
Зазначає, що судом першої інстанції не забезпечено можливості взяти участь у судовому засіданні, в ході якого висловити заперечення, навести свої доводи обгрунтування та обгрунтування, надати пояснення, виходячи із наступних обставин.
Звертає увагу, що митним органом разом із протоколом до суду передано акт від 05.04.2021р., згідно із яким у посилці також виявлено одяг, взуття та довіреність в загальній кількості 11 предметів. Водночас у резолютивній частині оскаржуваної постанови суд вказав : «товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0626/20900/21 від 05 квітня 2021 року конфіскувати в дохід держави». Таким чином суд безпідставно не вирішив питання повернення вказаних предметів, які не були предметом порушення митних правил, а натомість необгрунтовано вжив формулювання про «конфіскацію вилученого товару» не конкретизувавши та не назвавши конкретного товару.
Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підтримання поданої апеляційної скарги, представника Галицької митниці Держмитслужби, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.
Апеляційним судом, встановлено, що при розгляді справи про порушення митних правил місцевим судом належним чином було досліджено докази, що містяться в матеріалах провадження, зокрема, протокол про порушення митних правил №0626/20900/21 від 05.04.2021 року, митну декларацію, акт на розкриття та перепакування поштового відправлення, опис предметів вилучених у ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДМС України від 14.04.2021 №1420003400-0064, інші матеріалами справи, та обґрунтовано визнано  ОСОБА_12  винним у порушенні митних правил, відповідальність за яке передбачена ст.472 МК України.
Диспозицією ст.472 МК України передбачено порушення митних правил, яке полягає у недекларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, характеризується як умислом, так і необережністю.
Правила переміщення (пересилання) міжнародних поштових та експрес-відправлень через митний кордон України визначено ст.ст.233-237 МК України.
Частиною 7 ст.233 МК України визначено, що міжнародні поштові (крім тих, що переміщуються через територію України транзитом) та експрес-відправлення переміщуються через митний кордон України після здійснення митного контролю і митного оформлення товарів, що знаходяться в цих відправленнях.
Згідно з ч.2 ст.234 МК України, товари (за винятком підакцизних), що переміщуються (пересилаються) на адресу одного одержувача (юридичної або фізичної особи) в одній депеші від одного відправника у міжнародних поштових відправленнях, на адресу одного одержувача (юридичної або фізичної особи) в одному вантажі експрес-перевізника від одного відправника у міжнародних експрес-відправленнях, якщо їх сумарна фактурна вартість перевищує еквівалент 150 євро, оподатковуються митом відповідно до цього Кодексу та податком на додану вартість відповідно до Податкового кодексу України.
Відповідно до ст.236 МК України декларування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, здійснюється оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником чи декларантом або уповноваженою ним особою.
Таким чином, відповідно до вимог ст.ст.234, 236 МК України товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, підлягають письмовому декларуванню.
Частиною 1 ст.257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Положеннями п.3 ч.1 ст.196 МК України встановлено, товари що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України, крім випадків, передбачених цим Кодексом не можуть бути пропущені через митний кордон України.
Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення митного огляду було виявлено невідповідність пред`явленого товару відомостям, заявленим у CN23, а саме: було виявлено незадекларований товар, а саме: мобільний телефон Apple iPhone 12 Pro, Pacific Blue, 256 GB, IMEI: НОМЕР_1 , Model A2341, у відкритій заводській упаковці - 1 шт.
Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суддя першої інстанції дійшов правильного висновку, що у діях ОСОБА_12 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
На підставі вищезазначеного, обираючи вид стягнення, суддя врахував характер вчиненого правопорушення та обставини, за яких його було вчинено.
Відповідно до санкції ст.472 МК України вчинення правопорушення, передбаченого диспозицією цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.
З огляду на викладене, ОСОБА_13 обґрунтовано визнано винуватим у порушенні митних правил за ст.472 МК України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією безпосереднього предмету порушення митних правил. За своїм видом та розміром накладене на ОСОБА_13 стягнення сприяє досягненню визначеній у ст.23 КУпАП меті адміністративних стягнень та відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.
Перевіривши усі наявні матеріали справи, встановивши усі дані про особу-правопорушника та обставини вчинення правопорушення, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_13 ст.22 КУпАП, а наведені в апеляційній скарзі дані враховуються судом при призначенні стягнення, однак не можуть визнаватися безумовними підставами для звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю правопорушення.
Щодо доводів апеляційної скарги адвоката в частині визначення вартості товару, то такі не заслуговують на увагу.
Так, згідно з ч.ч.1, 2 статті 515 МК України, експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.  Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.
Водночас відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 року № 4038-XII, судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.
З наведеного вбачається, що в межах провадження у справі про порушення митних правил з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення справи, може бути призначена експертиза, яка проводиться Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, переконливих доказів, які б спростовували висновок щодо вартості товару, суду апеляційної інстанції представлено не було, представлені документи, про вартість товару, не можуть бути визнані належними доказами по справі, оскільки не містять точних даних про ціну фактично сплачену за товар.
Що стосується доводів апелянта про те, що суд не вирішив питання повернення вказаних предметів, які не були предметом порушення митних правил, а натомість необгрунтовано вжив формулювання про «конфіскацію вилученого товару» не конкретизувавши та не назвавши конкретного товару, то такі є безпідставними, оскільки відповідно до матеріалів справи (а.с. 6), вилученим товаром є мобільний телефон Apple iPhone 12 Pro, Pacific Blue, 256 GB, IMEI: НОМЕР_1 , Model A2341, у відкритій заводській упаковці.
Ураховуючи вказане, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими вимоги апеляційної скарги.
Із огляду на вищезазначене, постанова судді місцевого суду відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим апеляційні вимоги не підлягають до задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 529МК України, апеляційний суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Шпунт М.Б. залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 18 травня 2021 року, якою ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України – без змін.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                   Гончарук Л.Я.