Номер провадження: 33/813/457/21
Номер справи місцевого суду: 496/4428/20 
Головуючий у першій інстанції Пасечник М.Л. 
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря – Дубрянської Н.О., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 13 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 13 січня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.
З вказаної постанови вбачається, що 19.10.2020 року о 00:30 год. в с. Нерубайське, по вул. Коцюбинського, 9 ОСОБА_1 керував автомобілем Мітсубісі, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, незрозуміла мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою Київського районного суду м. Одеси від 14 червня 2021 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
1)працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, чим порушили вимоги ч. 3 ст. 266 КУпАП;
2)суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови керувався лише письмовими показаннями та доказами, не викликавши сторін у судове засідання, грубо проігнорував чисельні порушення працівників поліції, щодо неналежності доказів;
3)письмові пояснення свідків не можуть бути взяті до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою;
4)в матеріалах справи не містяться відомостей про те, чи притягувалась особа до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення;
5)в матеріалах справи не міститься повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події яка сталася;
Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Одеський апеляційний суд належним чином сповіщав ОСОБА_1 про дату, час та місце слухання його апеляційної скарги. 15.09.2021 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення слухання справи.
Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності  ОСОБА_1 .
Перевіривши доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновків що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова районного суду – залишенню без змін з наступних підстав.
Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.
Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:
-протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098846 від 19.10.2020 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 19.10.2020 року о 00:30 год. по вул. Коцюбинського, 9 в с. Нерубайське керував автомобілем Мітсубісі державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, незрозуміла мова) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер відмовився, проїхати на медичний огляд до лікарні, для встановлення стану сп`яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР за, що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення, зазначено «согласен, ознакомлен», в графі підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: стоїть особистий підпис ОСОБА_1 ;
-довідка, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на протязі календарного року за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався;
-пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що 18.10.2020 року о 23:40 год. він вжив літр пива, після чого керував своїм транспортним засобом за необхідності. 19.10.2020 року о 00:30 год. його було зупинено співробітниками поліції. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та від проходження медичного огляду відмовився, у зв`язку із тим, що свою провину визнав. Написано власноруч 19.10.2020 року та підписано;
-пояснення ОСОБА_2 з яких вбачається, що його було запрошено працівниками поліції по вул. Коцюбинського в с. Нерубайське в якості свідка того, що в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та від проходження огляду в медичному закладі також відмовився;
-пояснення ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 19.10.2020 року був зупинений робітниками поліції у якості свідка того, що в його присутності ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер або проїхати до медичного закладу відмовився;
Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання показань вказаних свідків неналежними чи недопустимими доказами, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами у справі.
Посилання апелянта на те, що в матеріалах справи не міститься відомостей про те, чи було його притягнуто до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення не відповідають дійсності з огляду на те, що в матеріалах справи міститься довідка за підписом інспектора СРПП Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції, з якої вбачається, що згідно обліків НПУ з адміністративної практики ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на протязі календарного року за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався. Згідно бази даних ІПНП «Цунамі» «Посвідчення водія», на ім`я ОСОБА_1 видавалося посвідчення водія серії НОМЕР_2 .
Довід апеляційної скарги про те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не заслуговують на увагу з огляду на те, що спростовуються наявними доказами, які містяться у матеріалах справи, а саме його особистими поясненнями та поясненнями свідків. 
Саме з підстав відмови  ОСОБА_1  від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Окрім цього ОСОБА_1 не заперечував факту того, що він перед тим, як сісти за кермо вживав напої, а саме літр пива, не заперечував і того факту, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як за допомогою приладу Драгер так і проїхати до медичного закладу.
Відмова  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відображена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098846 від 19.10.2020 року, особистими поясненнями та письмовим поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України а Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться закладі охорони здоров`я.
З урахуванням вищезазначеного, а зокрема згоди апелянта зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098846 від 19.10.2020 року, що підтверджується підписом останнього у відповідній графі цього протоколу, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги.
Інші посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки розцінюються, як спосіб самозахисту з метою уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення. 
Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 19.10.2020 року та інкримінуються ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 14 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                        С.О. Погорєлова