ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Черкаси   

Справа № 712/2878/21		
Провадження № 22-ц/821/1685/21		
категорія: 351000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Єльцова В. О.,
суддів: Василенко Л.І., Нерушак Л. В.
учасники справи:
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: ТОВ «Черкасигаз збут»

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 липня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, 

в с т а н о в и в :
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
Позивач звернувся до місцевого суду з позовом до відповідача про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ТОВ «Черкасигаз Збут» незаконно торгують постачанням газу, які належать Територіальній громаді Українського району Соснівського району м. Черкаси в тому числі і йому, як члену Територіальної громади згідно ст. 13, 140-143 Конституції України. Зазначає, що Територіальні громади не надавали згоди жодній комерційній структурі використовувати майно територіальної громади не на користь членів територіальної громади.
В неконституційний спосіб утворені комерційні підприємства, які диктують економічно необґрунтовані тарифи за свої послуги. Вважає комерційну діяльність підприємства незаконною та присвоювати собі дивіденди від використання майном територіальної громади протизаконно. Підприємство незаконно нав`язує йому економічно необґрунтовані ціни та послуги і погрожують відключенням від мережі електропостачання. 
Просив стягнути збитки нанесені йому як власнику частки природних енергоресурсів, та власнику частки електромереж, які незаконно використовувались на протязі більше 20 років вказаними підприємствами-посередниками без його нате згоди, та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 липня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, зокрема те, він не є споживачем послуги з постачання. Також суд зазначив, що відповідач обґрунтовано на законний підставах здійснює нарахування щодо постачання газу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
У серпні 2021 року ОСОБА_1 подав до Черкаського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси та направити справу на новий розгляд.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що не можуть закони ,чи постанови звужувати права та свободи громадян, та ще й погіршувати життєвий рівень громадянина, та надавати перевагу у використанні природних ресурсів загальнонаціонального багатства одним громадянам перед іншими. Також скаржник зазначає, що немає повноважень у законодавчої, виконавчої гілок влади, а тим більше у суб`єктів господарювання чи комерційної діяльності звужувати конституційні права людини і громадянина.
Указує, що примушування людей до укладення договорів на надання послуг будь-якого характеру тільки по типовим договорах є звужуванням Конституційних прав та свобод людини, громадянина.

У поданому представником ТОВ «Черкасигаз збут» відзиві на апеляційну скаргу, вказано, що судом першої інстанції правильно оцінені докази у справі, та прийнято відповідне обґрунтоване рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1  проживає в квартирі по АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦК України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.
З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», що підтверджується відповідним витягом від 12.04.2021.
Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» здійснює діяльність з провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.06.2015 року № 1684 з урахуванням постанови № 838 від 29.06.2017 року.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» у своїй діяльності керується ЗУ «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу побутовим споживачам, затверджених постановою НКРЕКП від 30.092015 № 2500, що є публічними та іншими нормативно-правовими актами.

1.Мотивувальна частина
Позиція Апеляційного суду
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Підстав для застосування положень ч. 3 ст. 369 ЦПК України встановлено не було.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи, характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування та зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду повністю відповідає.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, зокрема що позивач не є споживачем постачання природного газу, які надаються ТОВ «Черкасигаз збут» Також, суд вказав, що позивачем не доведено, що діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яку він оцінив у 10000 грн.
Правовідносини, які склалися в даній справі, регулюються Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2494.
Кодекс газорозподільних систем, визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу.
Пункт 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначає, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498(далі - Типовий договір розподілу природного газу).
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається (пункт 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем).
Крім того, надання послуг споживачам - фізичним особам з газопостачання регулюються в т.ч. і Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, а також умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498, та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500.
Позивач в апеляційній скарзі вказує, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» диктує економічно необґрунтовані тарифи за свої послуги, проте з такими доводами колегія суддів не погоджується, та вважає наступне.
Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі Комісія) утворено Указом Президента України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27 серпня 2014року № 694. 
Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22 вересня 2016 року № 1540VIII (далі Закон) Комісію наділено статусом постійно діючого незалежного державного колегіального органу, який здійснює державну владу у визначених законом сферах.
Законом передбачено, що члени Комісії призначаються на посади Указом Президента України; їх повноваження припиняються достроково за рішенням Президента України. Призначення на посаду члена Комісії здійснюється за результатами відкритого конкурсного відбору на зайняття цієї посади, крім випадків передбачених Законом; організацію та проведення конкурсного відбору здійснює Конкурсна комісія з добору кандидатів на посади членів Комісії, до складу якої входять: 1) дві особи, яких визначає Президент України; 2) дві особи, яких визначає Верховна Рада України; 3) одна особа, яку визначає Кабінет Міністрів України.
Відповідно до п. 2 розділу ІІІ «Правил постачання природного газу», за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Як вірно встановлено при розгляді справи в суді першої інстанції, ТОВ «Черкасигаз збут» надає послуги з постачання природного газу на підставі ліцензії.
Дані послуги відповідачем надаються щомісячно споживачам та направляються рахунки на оплату цих послуг на підставі затверджених НКРЕКП тарифів за нормами споживання.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає правомірними дії відповідача по нарахуванню позивачу вартості послуг за постачання природного газу.
Далі, щодо обґрунтування вимог апеляційної скарги в частині відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 23ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначено положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України, за змістом яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою яка її завдала.
Скаржником не наведено обґрунтованих доводів в чому саме полягають його моральні страждання та не надано доказів, що прямо чи опосередковано підтверджують заподіяння йому сильних душевних страждань, шкоди здоров`ю, чи інших втрат немайнового характеру, з яких суд, при обрахуванні розміру компенсації, міг би встановити характер та обсяг моральних страждань і матеріальні витрати, які позивач поніс та планує понести в зв`язку з цим.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Інші доводи наведені в обґрунтування апеляційної скарги суттєвими не являються та не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки вони не підтверджені матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки позивач (скаржник) ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, тому судові витрати за розгляд справи в апеляційному суді, необхідно віднести за рахунок держави. 
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и в  :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 липня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, залишити без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції віднести за рахунок держави.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий 

Судді