ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 серпня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/1003/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого  судді  Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                        Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції 
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року у справі № 280/1003/21  
за позовом  Департаменту патрульної поліції  
до   ОСОБА_1       
про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,- 
встановив:

У лютому 2021 рок позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 172849,14 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків.
Ухвалою суду від 09.02.2021 року адміністративний позов Департаменту патрульної поліції повернуто позивачу. Ухвала мотивована тим, що адміністративний позов підписано особою, яка не має права її підписувати, тому що її повноваження не підтверджені належними та достатніми доказами.
Не погодившись з ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі позивач зазначив, що позовна заява була підписана на підставі довіреності, якою представника Малія О.М. Департаментом патрульної поліції було уповноважено, серед іншого представляти інтереси довірителя і його структурних підрозділів в усіх судах загальної юрисдикції всіх інстанцій при розгляді адміністративних справ, з усіма правами, які надані чинними законодавством, зокрема, позивачу, в тому числі з правом підписувати (завіряти), подавати та отримувати будь-які документи та копії документів. Також уповноважено від імені довірителя оскаржувати в апеляційному та касаційному порядках рішення, постанови й ухвали суду тощо. Довіреність дійсна до 31.12.2021 року.
Копія довіреності, що була додана до позовної заяви, була засвідчена в установленому порядку, та мала необхідні реквізити: містила засвідчувальний напис «Згідно з оригіналом», назву посади, особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дату засвідчення копії.
Вказує, що підписання позовної заяви на підставі довіреності узгоджується з положенням ст. 59 КАС України.
Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що  апеляційна скарга підлягає  задоволенню, виходячи з наступного. 
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява Департаменту патрульної поліції підписана представником Малій О.М., на підтвердження повноважень якого надано довіреність від 29.12.2020. З 01.01.2020 року представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах здійснюється виключно прокурорами або адвокатами. У Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про те, що  Малій О.М. має статус адвоката і такого документа до заяви не додано. Не надано також і документів, що свідчать про те, що Малій О.М. є особою, уповноваженою діяти від імені Департаменту патрульної поліції в порядку самопредставництва. Отже, позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, тому що її повноваження не підтверджені належними та достатніми доказами. 

Проте з таким висновком суду не можна погодитись, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Положеннями Закону України від 02.06.2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», що набрав чинності 30.09.2016  року, Конституцію України  доповнено статтею 131-2, у якій передбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Крім того,  цим же   розділ XV «Перехідні положення» Конституції України  було доповнено п. 16-1, у п.п. 11 якого визначено, що представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст.  131-1  та ст.  131-2  цієї  Конституції  виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.
Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.
Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності  Законом №    1401, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
За змістом наведених норм представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст.  131-1  та ст.  131-2  цієї  Конституції  здійснюється виключно адвокатами у судах першої інстанції - з 01.01.2019 року. 
Водночас винятком із цього правила є окремі категорії справ, зокрема справи, які, у розумінні  КАС України, є справами незначної складності (малозначними справами).
Відповідно до ч. 2 ст. 57 КАС України у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.
Предметом спору у даній справі є відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Позов обґрунтовано тим, що відповідач, перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, отримав предмети однострою та після звільнення не відшкодував вартості однострою.
Відповідно до п. 1) ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні  Закону України  "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
З урахуванням наведеного, порушений позивачем спір стосується проходження публічної служби,  а тому враховуючи положення ст. 12 КАС України ця справа відноситься до категорії справ незначної складності, у зв`язку з чим представником в цій справі може бути фізична особа, яка відповідно до ч. 2 ст. 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
Частиною 8 ст. 59 КАС України передбачено, що у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
З матеріалів справи вбачається, що позов підписано представником позивача Малій О.М., який діє на підставі довіреності від 29.12.2020 року №25728/41/3/01-2020, виданої за підписом начальника Департаменту патрульної поліції Жукова Є.О., та в якій обумовлено право представника підписувати та або подавати позовні заяви. На підтвердження повноважень особи, яка підписала позовну заяву, надано копію цієї довіреності, засвідченої представником позивача Малій О.М., тобто особою, на ім`я якої видано цю довіреність, та в якій обумовлено право представника на вчинення такої дії. 
При цьому засвідчувальний напис відповідає вимогам п. 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, оскільки містить напис "Згідно з оригіналом", особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище і дату засвідчення копії. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що адміністративний позов підписано особою, яка не має право її підписувати, оскільки її повноваження не підтверджені належними та достатніми доказами.
Відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є зокрема неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слід задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись п. 4  ст. 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- 

постановив:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.
Ухвалу  Запорізького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року у справі № 280/1003/21 скасувати. 
Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
   
Головуючий   суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко