ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 332/2076/21                                 Головуючий в 1 інст. Марченко Н.В.
Провадження № 33/807/649/21                                         Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст.124, ст. 122-4 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
16 вересня 2021 року         м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу, за участі ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Солонцева П.Б., потерпілого ОСОБА_2 , за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 гривень, стягнуто судовий збір, 

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що згідно протоколу серії ААБ №270631 від 21 травня 2021 року, водій ОСОБА_1 21 травня 2021 року о 11 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем Nissan T 11 ОА д.н. НОМЕР_1 по вул. Південне шосе, 58 в м. Запоріжжі при зміні напрямку руху не переконався в безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем KIA Cerato д.н. НОМЕР_2 , який був припаркований під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 ПДР України. 
Згідно протоколу ААБ №270631 від 21 травня 2021 року встановлено, що водій ОСОБА_1 21 травня 2021 року о 11 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем Nissan T 11 ОА д.н. НОМЕР_1 по вул. Південне шосе, 58 в м. Запоріжжі, ставши учасником ДТП, залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10а ПДР України. 
В апеляційній скарзі апелянт не погоджується із постановою суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення судом норм матеріального і процесуального права. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме він вчинив інкриміновані правопорушення. 
Вказує, що згідно пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ні моменту ДТП, ні моменту залишення місця ДТП вони не бачили. 
Під час події він - ОСОБА_1 надав пояснення про наявність відео ПАТ «Запоріжсталь», якими спростовується інкриміновані обставини, але поліцейськими проігноровано його вимоги. 
Пояснення апелянта, що в указаний час скоєння ДТП він знаходився на території ПАТ «Запоріжсталь» та є свідки, які зможуть підтвердити вказану обставини, а механічні пошкодження автомобіля були отримання до 21 травня 2021 року, ні співробітниками поліції, а ні судом першої інстанції не були взяті до уваги.
Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на непрямих доказах, які є недостовірними та наданими зацікавленими особами, без належного дослідження всіх доказів. 
Просить суд апеляційної інстанції постанову районного суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Вислухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Солнева П.Б., потерпілого ОСОБА_2 , перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.  При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються   протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки,   відеозапису   чи   засобів   фото -   і   кінозйомки, відеозапису,   які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Як вбачається із постанови, судом першої інстанції були зроблені висновки про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП в діях водія ОСОБА_1 . 
Суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що водій ОСОБА_1 дійсно вчинив ДТП та покинув місце пригоди. 
Так, схема ДТП (а.с.5, т.1) містить лише інформацію про розташування двох транспортних засобів. Будь-яких відомостей, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 вона не містить. 
Письмові пояснення потерпілого (а.с.6, т.1) також не містять відомостей, що саме ОСОБА_1 , керуючи своїм автомобілем вчинив ДТП та наніс матеріальних збитків ОСОБА_2 .
Фотосвітлини місця пригоди (а.с.8, т.1) несуть в собі відомості лише про певні механічні пошкодження, з яких не вбачається зв`язок між діями та наслідками пригоди. 
Суд апеляційної інстанції наголошує, що місцевий суд не надав належної оцінки доказу - довідки ПАТ «Запоріжсталь» від 25 серпня 2021 року, яка показує, що ОСОБА_1 в період інкримінованих правопорушень перебував на території підприємства, а тому не міг вчинити вказані дії поза межами підприємства. 
Під час апеляційного перегляду справи було допитано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Так, ОСОБА_1 пояснив, що не вчиняв інкримінованих правопорушень, оскільки в цей час перебував на роботі, що підтверджується матеріалами справи. 
Приблизно о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дочекавшись ОСОБА_1 біля автомобіля пред`явили вимогу щодо відшкодування завданої шкоди. 
Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що не бачив винуватця ДТП. Після виявлення механічних пошкоджень поїхав і через 30 хвилин повернувся на місце, після чого виявив у автомобіля ОСОБА_1 механічні пошкодження, які нібито мають спільні ознаки з його пошкодженнями. Дочекавшись ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 та його родич ОСОБА_3 висунули ОСОБА_1 вимогу про відшкодування, на що останній категорично заперечив. 
Аналізуючи викладене та надаючи доказам у справі оцінку, суд апеляційної інстанції під час судового розгляду, дійшов до висновків, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, оскільки докази в справі в сукупності та окремо не підтверджують, що водій ОСОБА_1 вчинив інкриміновані правопорушення.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. 
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду вказує лише складений протокол про адміністративне правопорушення, пояснення потерпілого, натомість всі інші докази беззаперечно на це не вказують.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень.
Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні достатні та достовірні докази на підтвердження вини  ОСОБА_1 , у порушенні вимог ПДР України, провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбаченого ст. 124, ст.122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративних правопорушень.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити. 
Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, скасувати.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                        В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 332/2076/21