ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" серпня 2021 р.           Справа№ 910/4550/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Козир Т.П.
суддів:            Коробенка Г.П. 
          Кравчука Г.А. 
 
розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" 
на рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2021  
та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2021  
у справі №910/4550/21 (суддя Ярмак О.М.)
за позовом Приватного підприємства "Транс Логістик" 
до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" 
про стягнення 93679,37 грн,

УСТАНОВИВ:
У березні 2021 року Приватне підприємство "Транс Логістик" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (далі - відповідач, ПрАТ "УПСК") про стягнення суми страхового відшкодування по автомобілю "MAN TGM 18.240", реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 93 679,37 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту №078999/920/190001043 від 16.07.2019 року (далі - договір) за яким відповідач застрахував ряд належних позивачу автомобілів марки MAN, у тому числі і на випадок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). Позивач у відповідності до умов договору оплачував послуги страхування, 10.09.2020 відбулась ДТП, в якій було пошкоджено автомобіль "MAN TGM 18.240", реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно рахунку, наданого офіційним сервіс-партнером MAN в Україні, вартість ремонту автомобіля після ДТП становить 93 679,37 грн. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, однак відповідач безпідставно відмовив у здійсненні виплати, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом. Також у позовній заяві вказаний очікуваний розмір витрат на професійну правничу допомогу - 15 000 грн.
Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що відмову позивачу у виплаті страхового відшкодування було здійснено у повній відповідності із нормами Цивільного кодексу України, Правил страхування та умовами договору (п.16.1.11); позивач сам порушив вимоги Правил страхування, не виконавши обов`язку щодо надання транспортного засобу для огляду страховику; позивач чітко усвідомлював правові наслідки ненадання транспортного засобу (далі - ТЗ) для огляду при укладенні договору; факт визначення у договорі страхової суми щодо автомобіля не має жодного правового значення для вирішення спору, оскільки не впливає на обов`язок страхувальника надати ТЗ для огляду при укладенні договору та право страховика відмовити у виплаті, якщо цей обов`язок не був виконаний; відповідно до норм закону, страхова сума не повинна обов`язково чітко дорівнювати ринковій вартості автомобіля; поведінка позивача, який спочатку не надав ТЗ для огляду страховику, усвідомлюючи прямо передбачені пунктом 16.1.11 договору наслідки у вигляді відмови у виплаті, а потім пред`явив до страховика позов про стягнення такого відшкодування - суперечить його попередній поведінці і є прямим порушенням доктрини venire contra factum proprium (заборона суперечливості поведінки).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25 травня 2021 року позов задоволено.
З Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" стягнуто на користь Приватного підприємства "Транс Логістик" суму страхового відшкодування у розмірі 93 679 грн 37 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2  270 грн. 00 коп.

Після прийняття рішення позивачем була подана заява про розподіл понесених витрат на правову допомогу адвоката, в якій він просив поновити пропущений процесуальний строк для подачі заяви та покласти на відповідача понесені витрати, пов`язані із наданням правової (професійної) допомоги у розмірі 6000,00 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 10 червня 2021 року клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку для надання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу залишено без розгляду.
Заяву Приватного підприємства "Транс Логістик" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено повністю.
З Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"  стягнуто на користь Приватного підприємства "Транс Логістик" витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 6000 грн 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким  відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивач порушив свій обов`язок щодо надання транспортного засобу відповідачу для огляду перед укладанням договору; згідно пункту 16.1.11 Договору страхування підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є відсутність Акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування транспортного засобу; внаслідок вказаного порушення  наявні підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування; висновок суду про  те, що визначення в договорі страхової суми свідчить про огляд страховиком автомобіля суперечить статтям 8, 9 Закону України "Про страхування"; факт проведення огляду відповідачем автомобіля не підтверджений жодними доказами; відсутні належні докази розміру суми страхового відшкодування, яке має бути сплачене позивачу, оскільки неможливо встановити які пошкодження він мав до укладення договору та які отримав в ДТП; позивач експлуатує автомобілі майже безперервно, після укладення договору відповідачем були виплачені страхові відшкодування у 227 страхових випадках, в середньому транспортні засоби позивача потрапляють в ДТП раз на два-три дні, тому на момент укладання договору спірний автомобіль міг мати пошкодження; протокол розбіжностей до договору свідчить про те, що позивач був обізнаний про обов`язок надати ТЗ для огляду саме при укладанні договору; поведінка позивача є недобросовісною, оскільки суперечить його попередній поведінці. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 20 липня 2021 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута  у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.
05 липня 2021 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що у Правилах страхування, на які посилається відповідач, встановлено, що огляд ТЗ передує укладенню договору страхування, поновленню чи зміні договору; Акт огляду повинен складатися саме страховиком (відповідачем); відповідач не надав доказів ініціювання до або після укладення договору процедури огляду спірного ТЗ, а також доказів відмови чи ігнорування такої вимоги позивачем; у додатку №28 до договору містяться умови страхування щодо спірного автомобіля; оцінка страхових ризиків ТЗ, як об`єкту майбутнього договору страхування, здійснюється саме під час складання акту огляду ТЗ на момент укладання договору, тому підписавши договір та додаток №28 до нього відповідач здійснив всі заходи для встановлення технічного стану спірного автомобіля; Акт огляду не є документом, який страхувальник (позивач) мав подати для виплати страхового відшкодування, складається самим страховиком та не має бути в розпорядженні позивача; за умовами договору відповідач зобов`язаний був оглянути автомобіль після настання страхового випадку; в судах перебувають десятки аналогічних спорів між цими ж сторонами і переважна більшість справ була вирішена на користь позивача.

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія"  також подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване додаткове  рішення та ухвалити нове, яким  відмовити в задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що у разі задоволення апеляційної скарги відповідача на рішення суду і його скасування, судові витрати підлягатимуть покладенню на позивача і відпадуть підстави для задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження, об`єднано у одне провадження розгляд апеляційних скарг на рішення та на додаткове рішення, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 25 липня 2021 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута  у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

Частиною 2 ст. 270 ГПК України встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційні скарги, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та  вірно встановлено судом першої інстанції, 16.07.2019  між ПрАТ "УПСК" (страховик) та ПП "Транс Логістик" (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 (з протоколом розбіжностей до нього), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням, визначеним у ч. 1 договору наземним транспортним засобом та стаціонарно встановленим на ньому додатковим обладнанням.
Сторони погодили у розділі 8, що договір укладається на строк, визначений у частині І договору: 18.07.2019 - 17.07.2020. Період страхування - частина строку, протягом якого діє договір. Договір набирає чинності з моменту, вказаного як початок строку дії договору, але не раніше 00 год. 00 хв. дня наступного за днем надходження страхового платежу (першого платежу) в повному розмірі на поточний рахунок або в касу страховика чи його представника або через інші платіжні системи, дозволені законодавством України і які запроваджені у страховика, якщо інше не погоджено письмово сторонами. 
Відповідно до ч.1 договору застрахованими є транспортні засоби, зазначені у додатку до цього договору.
Одним із страхових випадків, передбачених договором вважається пошкодження ТЗ у ДТП - події, яка сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди, чи завдані матеріальні збитки.
Виключення із страхових випадків і обмеження страхування сторони передбачили у розділі 6 договору з урахуванням протоколу розбіжностей, який є додатком № 2 до договору. Зокрема, страховик не відшкодовує витрати на усунення пошкоджень ТЗ, які мали місце в момент укладення цього договору та були зазначені в Акті огляду, а також тих пошкоджень, за якими було виплачене страхове відшкодування або відмовлено у виплаті, та на дату настання страхового випадку такі пошкодження не були усунені і факт усунення пошкоджень не був зафіксований в Акті огляду ТЗ (п. 6.3.1 договору).
Права та обов`язки сторін визначено розділом 11 договору (з урахуванням протоколу розбіжностей): права страхувальника визначені у підпунктах п. 11.1, його обов`язки - у підпунктах п. 11.2; права страховика визначені у підпунктах п. 11.3, обов`язки страховика - у підпунктах п. 11.4. 
Зокрема, страхувальник зобов`язаний при укладенні цього договору надати достовірну інформацію страховику про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну умов експлуатації, зберігання і т.ін., що може вплинути на ступінь страхового ризику щодо ТЗ, не пізніше 3 робочих днів після виникнення таких фактів (11.2.1). 
Страхувальник має право отримати страхове відшкодування при настанні страхового випадку в порядку та на умовах, передбачених договором (п. 11.1.1); оскаржити в порядку, передбаченому чинним законодавством України, відмову страховика у виплаті страхового відшкодування (страхової виплати) або розмір виплаченого страхового відшкодування (страхової виплати) (п. 11.1.7).
Страховик зобов`язаний: протягом 2-х робочих днів, після отримання письмової заяви про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування (п. 11.4.2); після отримання письмового повідомлення про настання страхового випадку, а в разі ДТП, ще й довідки з ДАІ (або відповідної служби) про реєстрацію ДТП, зробити запит до компетентних органів щодо причин та обставин настання страхового випадку (п. 11.4.4); протягом 5 робочих днів з дня отримання письмового повідомлення про настання страхового випадку здійснити огляд пошкодженого ТЗ та/або вжити заходів для проведення незалежної експертизи (п. 11.4.6); прийняти рішення про виплату (скласти страховий акт) страхового відшкодування, або прийняти рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування в термін не пізніше 5 робочих днів від дати отримання страховиком всіх необхідних документів, зазначених у розділі 13 частини ІІ цього договору, що підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитків (п. 11.4.9); у разі відмови у виплаті страхового відшкодування - протягом 10 робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити про це страхувальника та вигодо набувача з обґрунтуванням причин відмови (п. 11.4.10); здійснити виплату страхового відшкодування (страхової виплати) протягом 14 робочих днів від дати прийняття рішення про виплату страхового відшкодування (страхової виплати). Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочки, від суми страхового відшкодування за кожний день прострочки (п. 11.4.11).
Страховик має право при укладенні цього договору страхування отримати від страхувальника інформацію, необхідну для оцінки ступеню страхового ризику (п. 11.3.1); перевіряти надану страхувальником інформацію і документи стосовно ТЗ, умов його експлуатації та зберігання, факт і обставини настання страхового випадку, розмір завданих збитків, та виконання страхувальником та/або довіреними особами зобов`язань за договором (п. 11.3.2); відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, зазначених у розділі 16 цього договору та Правилах страхування (п. 11.3.7). 
В підпункті 16.1.11 п. 16.1 договору (в редакції протоколу розбіжностей,) сторони погодили, що підставами для відмови у виплаті страхового відшкодування, в тому числі, є відсутність акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування ТЗ.
Згідно додатку №28 від 28.01.2020 до договору застрахованим є, в тому числі, транспортний засіб - MAN TGM 18.240, д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, страхова сума 750 000,00 грн, страховий тариф - 1,19%, річний страховий платіж для зазначеного транспортного засобу - 8925,00 грн, період дії договору: 31.01.2020 по 30.01.2021.
Позивач є власником вказаного транспортного засобу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 .
Листом від 12.03.2020 за вих.№0312/20 відповідач повідомив позивачу про те, що в ході переговорів сторони дійшли згоди щодо збільшення з 20.03.2020 страхового тарифу за кожним окремим ТЗ, що передається на страхування з 20.03.2020; встановлення франшизи в розмірі 5000 грн при пошкодженні ТЗ у разі наявності вини водія страхувальника; залишення франшизи в розмірі 0% у разі пошкодження ТЗ без вини водія страхувальника.
10.09.2020 по вулиці Київській у місті Вінниця трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки MAN TGM 18.240, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки Dacia Solenza, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується постановою про адміністративне правопорушення серії ОБ №167800 від 10.09.2020,  відповіддю від НПУ (ідентифікатор картки ДТП в системі - 3020255395845243) та фотографіями з місця ДТП. 
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2020 у справі №127/21008/20 ОСОБА_2 (водія  автомобіля марки Dacia Solenza) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого    ст. 124 КУпАП    та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 340,00 грн. Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Dacia Solenza при виїзді з парковки магазину "АТБ" не  надав переваги в русі автомобілю MAN TGM 18.240 та здійснив зіткнення.
14.09.2020 ПП "Транс Логістик" звернулось до ПрАТ "УПСК" із заявою-повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, яка була зареєстрована в журналі реєстрації за №57.
З листа ПрАТ "УПСК" від 18.09.2020 за вих.№28889 вбачається, що ПрАТ "УПСК" інформувало ПП "Транс Логістик" про те, що в ході перевірки процесу врегулювання страхових випадків у м. Дніпрі було встановлено, що Ассистуюча компанія несвоєчасно виконувала огляди пошкоджених автомобілів та порушувала обумовлені терміни, тому було прийнято рішення про зміну Ассистуючої компанії, в подальшому будуть прикладатись усі зусилля для уникнення затримок. ПрАТ "УПСК" в період з 01.09.2020 по 17.09.2020 замовлено 40 оглядів пошкоджених ТЗ ПП "Транс Логістик".
За умовами п. 12.5 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей) страхувальник повинен здійснювати відновлювальний ремонт пошкодженого ТЗ лише на СТО, що погоджена з страховиком. Сторони домовились, що за цим договором погодженими з страховиком вважаються СТО, на яких відповідно до вимог заводу-виробника ремонтуватимуться застраховані ТЗ після страхових випадків. Дана умова діє тільки для ТЗ, що знаходяться на обслуговування сервісного дилеру MAN, SCANIA.
ПП "Транс Логістик" звернулось до офіційного сервіс-партнера MAN в Україні ТОВ "Аванті Груп" з метою проведення відновлювального ремонту автомобіля марки MAN TGM 18.240, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого становить 93679,37 грн, що підтверджується рахунком-фактурою №KYV_AVGOK-0008290 від 24.09.2020. 
Листом від 22.12.2020 за вих. №1961 "Про відмову у виплаті страхового відшкодування" відповідач повідомив позивачу про те, що розглянув його заяву та прийняв рішення про відмову у виплаті, оскільки страхувальник при укладенні договору не виконав свого обов`язку щодо надання страховику транспортного засобу MAN TGM 18.240, д.н.з. НОМЕР_1 для огляду та фотографування, через невиконання цього обов`язку Акт огляду вказаного транспортного засобу страховиком - відсутній і згідно п.п.11.3.7 п.11.3, п.п.16.1.11 п.16.1 Договору це є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.
У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування по автомобілю "MAN TGM 18.240", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 93 679,37 грн.
Заперечуючи проти позову, як у суді першої інстанції, так і у апеляційній скарзі, відповідач посилався на відсутність підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки при укладенні договору не був складений Акт огляду вказаного автомобіля, тому неможливо визначити його стан до ДТП, а також відповідачем не проводився огляд автомобіля після ДТП, тому неможливо встановити які пошкодження були отримані саме в цьому ДТП та який має бути розмір страхового відшкодування.

За наслідками розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку щодо доведеності і обґрунтованості позовних вимог.
Північний апеляційний господарський суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.  Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Права та обов`язки між сторонами у даній справі виникли на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №078999/920/190001043 від 16.07.2019 року, який за своєю правовою природою є договором страхування. 
Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже, був чинним і обов`язковим для сторін.
Так, відповідно до ст. 979 ЦК України, яка кореспондує з положеннями ст. 16 Закону України "Про страхування", за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, у тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).
Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього   Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (ст. 6 Закону України "Про страхування").
Згідно з ч. ч. 1-3   ст. 25 Закону України "Про страхування"   здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.
Частиною 1   ст. 988 ЦК України   передбачено, що, зокрема, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Відповідно до ст. 20 Закону України "Про страхування"   страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про страхування"   підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:
1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;
2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку;
3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;
4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;
5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;
6) інші випадки, передбачені законом.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 26 Закону України "Про страхування" рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.
Положення ст. 26 Закону України "Про страхування"   кореспондуються з принципом свободи договору, закріпленого нормами цивільного законодавства, зокрема в ст. 6 ЦК України. У ч. 1 ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до   ст. 6 цього Кодексу   сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За приписами ч. 3 ст. 16 Закону України "Про страхування" договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.
Правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування (ч. 1 ст. 17 Закону України "Про страхування").
З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" були розроблені та зареєстровані в установленому законом порядку Правила добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), розміщені на офіційному сайті відповідача за посиланням: https://upsk.com.ua/dbs.8.files/upload/file/214_final.pdf.
У пункті 1.1 частини ІІ договору зазначено, що цей договір укладено відповідно до чинного законодавства України на умовах "Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)", затверджених Головою правління АТ "УПСК" 31.03.2009 та зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 07.05.2009 за реєстраційним № 0690302 (далі - Правила страхування).
Положеннями п. 11.2.1 частини ІІ договору на страхувальника покладений обов`язок при укладення цього договору надати достовірну інформацію страховику про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну умов експлуатації, зберігання тощо, що може вплинути на ступінь страхового ризику щодо ТЗ, не пізніше 3 робочих днів після виникнення таких факторів.
Відповідно до п. 8.3 Правил страхування при страхуванні ТЗ, перед укладанням, оновленням чи зміною умов Договору страхування страхувальник зобов`язаний надати страховику ТЗ та додаткове обладнання для огляду.
Згідно з п. 9.2.18 Правил страхування страхувальник зобов`язаний надати транспортний засіб для огляду, проведення розслідування або експертного дослідження страховику під час укладання договору страхування, після настання страхового випадку, під час або після закінчення відновлювального ремонту, та в інших випадках на вимогу страховика протягом дії договору страхування.
Поряд з наведеним за умовами договору страховику надано право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, зазначених в розділі 16 цього договору та Правилах страхування (п. 11.3.7 частини ІІ договору).
Пунктом 16.1.11 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) передбачено, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є відсутність Акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування ТЗ.
Обґрунтовуючи необхідність складення Акту огляду транспортного засобу на момент укладення договору страхування, відповідач свої доводи фактично зводить до того, що обов`язок надання транспортного засобу для огляду прямо передбачений Правилами страхування та мав бути реалізований при страхуванні транспортного засобу, перед укладенням договору, відсутність акту огляду в силу п. 16.1.11 договору є наслідком відмови у виплаті страхового відшкодування, про що був обізнаний позивач при укладенні договору, у т.ч. з протоколом розбіжностей.
Однак, як вірно встановив суд першої інстанції, визначення відповідачем,  як страховиком, страхової суми для транспортного засобу MAN TGM 18.240, д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 750 000,00 грн і погодження такого розміру страхової суми страхувальником, підтверджується додатком №28 від 28.01.2020 до договору страхування, підписаним представниками обох сторін та засвідченим їх печатками.
Тобто, незважаючи на твердження про невиконання страхувальником обов`язку надати автомобіль MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , для огляду та складення відповідного Акту під час укладення договору страхування, відповідач все одно визначив страхову суму для вказаного автомобіля. 
При цьому, за встановлених судом обставин визначення сторонами у договорі страхової суми за транспортним засобом MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , тлумачення відповідачем пп. 16.1.11 п.16.1 договору щодо відсутності засвідченого підписом представника страховика та печаткою товариства акту огляду на підтвердження факту проведення огляду транспортного засобу      як підстави для відмови у виплаті      страхового відшкодування, суперечить принципам добросовісності та справедливості, оскільки фактично призводить до того, що договір в частині страхування транспортного засобу MAN, д.н.з. НОМЕР_1 заздалегідь не передбачав його виконання страховиком у разі настання страхового випадку.
Посилання у  вищезгаданому пункті договору на необхідність засвідчення акту огляду транспортного засобу підписом та печаткою представника страховика розуміється судом як покладення саме на страховика обов`язку із складення відповідного акту, відтак  положеннями п.9.2.18 Правил визначено  його право вимоги до страхувальника надати транспортний засіб на огляд.
Проте відповідачем не надано суду доказів ініціювання до або після укладення Договору процедури огляду автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , зокрема, направлення листа-вимоги позивачу про надання транспортного засобу на огляд, а також доказів відмови або ігнорування такої вимоги позивачем.
З огляду на наведене, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування на користь позивача на підставі п. 16.1.11 договору за відсутності акту огляду транспортного засобу MAN, д.н.з. НОМЕР_1 .
За приписами ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
За умовами частини І договору франшиза за страховим випадком ДТП становить 0,00 грн.
На підтвердження розміру завданих внаслідок ДТП автомобілю MAN TGM 18.240, д.н.з. НОМЕР_1 збитків позивачем долучено до позовної заяви рахунок-фактуру №KYV_AVGOK-0008290 від 24.09.2020 на суму 93679,37 грн виставлений офіційним сервіс-партнером MAN в Україні. - ТОВ "Аванті Груп".
В свою чергу, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження факту необґрунтованості заявленого позивачем до стягнення розміру страхового відшкодування (в тому числі, не надано свого контррозрахунку суми страхового відшкодування), як й не реалізовано свого права на доведення обставин не здійснення СТО ремонту автомобіля, хоча відповідно до п. 11.4.6 договору саме на страховика покладений обов`язок протягом 5 робочих днів з дня отримання письмового повідомлення про настання страхового випадку здійснити огляд пошкодженого ТЗ та/або вжити заходів для проведення незалежної експертизи.
Отже, відсутність доказів проведення відповідачем огляду автомобіля MAN TGM 18.240, д.н.з. НОМЕР_1 , після його пошкодження у ДТП, не може бути підставою для невиконання обов`язку виплатити страхове відшкодування ПП "Транс Логістик" як власнику цього застрахованого транспортного засобу.
Статтями   525,   526 ЦК України   визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи наведені положення чинного законодавства, Правил  страхування та умови договору, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог про стягнення 93679,37 грн страхового відшкодування, які доведені позивачем належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, відтак є такими, що підлягають задоволенню в повному розмірі.
За таких обставин доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами  для скасування рішення господарського суду першої інстанції.
Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду  міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні. 

Відповідач також оскаржує додаткове рішення суду, яким було стягнуто витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 6000 грн.
Відповідно до положень частин 1, 3 статті 123, частини 2 статті 126 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Пунктом 2 частини 4 статті 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати [крім судового збору], пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Матеріалами справи підтверджується,  що між позивачем та АО "Альянс" укладений договір про надання правової (правничої) допомоги №08/02-19/5 від 08.02.2019; на підтвердження надання адвокатом послуг з правової допомоги та прийняття клієнтом таких послуг сторони цього склали акт здачі-приймання наданих послуг за договором на суму 6000,00 грн з переліком наданих послуг та вартістю кожної з них, який підписаний сторонами без заперечень, вартість наданих послуг була оплачена позивачем, що підтверджується платіжним дорученням.
Дослідивши подані позивачем докази, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої  інстанції про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому заявлені витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у повному обсязі та стягненню з відповідача на користь позивача, а тому відсутні підстави для скасування чи зміни додаткового рішення Господарського суду  міста Києва.
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а судові витрати пов`язані з розглядом апеляційних скарг покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 25 травня 2021 року та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10 червня 2021 року - без змін.
2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 19.08.2021.

Головуючий суддя                                                            Т.П. Козир 

Судді                                                                                Г.П. Коробенко

                                                                                Г.А. Кравчук