УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

01 липня 2021 року 

м. Київ
справа № 420/7535/20
адміністративне провадження № К/9901/22880/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Єзерова А.А., 

перевірив касаційну скаргу  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 ,
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2021 року (колегія у складі суддів Шеметенко Л.П., Стас Л.В., Турецької І.О.)
у справі № 420/7535/20
за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, 
треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі - Управління ДАБК Одеської міської ради; відповідач), в якому просили визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Управління ДАБК Одеської міської ради визначити можливість або неможливість перебудови будинку АДРЕСА_1 для усунення істотних порушень вимог ДБН та СНіП відповідно до ч. 1 ст. 38, ч. 1 ст. 41 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 (суддя          Завальнюк І.В.) позов задоволено.

Управління ДАБК Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 оскаржили рішення в апеляційному порядку. 

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2021 скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2020, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

18.06.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 , подали касаційну скаргу, що 22.06.2021 надійшла до Верховного Суду, у якій, із посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2021 та залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2020.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що висновки суду апеляційної інстанції у цій справі суперечать висновкам в іншій справі № 420/1058/19 відносно того самого будинку. Суд апеляційної інстанції вирішив спір без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 816/1085/16. Касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Позивачі є власниками домоволодіння АДРЕСА_1 , яке межує з домоволодінням АДРЕСА_1 , на яке ОСОБА_4 зареєстрував право власності на об`єкт будівництва. Надалі ОСОБА_4 продав будинок ОСОБА_5 , яка продовжили здійснення будівельних робіт з істотним порушенням вимог ДБН та СНіП, зокрема, пожежної безпеки.  

Частиною 1 ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (ч. 2 ст. 329 КАС України). 
Передбачений зазначеною статтею строк касаційного оскарження пропущено, оскільки оскаржувана постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду ухвалена та складена 13.05.2021, строк на подання касаційної скарги закінчився 14.06.2021. 

Представник скаржників у клопотанні про поновлення строку зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для касаційного оскарження судових рішень збирали документи для заявлення клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, що пов`язано з певними фізичними труднощами для скаржників, які досягли пенсійного віку, крім того, ОСОБА_1 має захворювання, що обмежують її здатність самостійно пересуватися. На підтвердження таких обставин надало довідки з Пенсійного фону, Державної фіскальної служби про доходи скаржників та медичну документацію. 
Зважаючи на викладені обставини та те, що пропуск строку на касаційне оскарження є незначним, Суд вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід поновити строк на подання касаційної скарги відповідно до ч. 3 ст. 329 КАС України.

Крім того, представник ОСОБА_3 заявляє клопотання про звільнення скаржників від сплати судового збору, яке обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є особами пенсійного віку, мають єдиний прибуток - пенсію, значну частину якої витрачають на лікування; розмір судового збору для них є надмірно великим. На підтвердження цього надає: довідку № 2919929908931550 про доходи ОСОБА_1 , сформовану 25.10.2019 Київським відділом обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області; довідку № 6339533339296317 про доходи ОСОБА_1 ; сформовану 18.06.2020 Київським відділом обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області; довідку № 2153325411114105 про доходи ОСОБА_1 , сформовану 14.05.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області; відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , видані 02.07.2020 Головним управлінням ДПС в Одеській області; відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , видані 18.05.2021 Головним управлінням ДПС в Одеській області; довідку № 4919429647901918 про доходи ОСОБА_2 , сформовану 22.10.2019 Київським відділом обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області,  довідку № 4000790716061069 про доходи ОСОБА_2 , сформовану 18.06.2020 Київським відділом обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області; довідку № 6240222924761273 про доходи ОСОБА_2 , сформовану 14.05.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області; виписки з амбулаторної карти ОСОБА_1 від 23.10.2019, від 06.07.2020.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, Суд виходить з такого. 
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Ураховуючи підтвердження майнового стану скаржників, Суд вважає, що ОСОБА_1 та     ОСОБА_2 слід звільнити від сплати судового збору.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого. 
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Перелік справ незначної складності міститься у ч. 6 ст. 12 КАС України. 
Водночас, у п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є будь-які інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У цій справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржує дії (бездіяльність) органу державного архітектурно-будівельного контролю.
За предметом спору зазначена справа не належить до категорії справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження (ч. 4 ст. 12 КАС України). 
Тому Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 31.08.2020 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження. 

У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Проте ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 , у касаційній скарзі не визначають проблемне питання, відповідь на яке потребувала б викладення судом касаційної інстанції нового висновку щодо застосування норм права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів подібних правовідносин, не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах норм матеріального чи процесуального права.
Тому, Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовчої практики та не вбачає обставин, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 , у касаційній скарзі покликається на нерелевантну постанову Верховного Суду від 22.11.2019 у справі                  № 816/1085/16, в якій предмет спору стосувався скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації. 

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1.          Задовольнити клопотання про поновлення строку. Поновити строк на подання касаційної скарги. 
2.          Задовольнити клопотання про звільнення від сплати судового збору.
3.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 , на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2021 року у справі № 420/7535/20.
4.          Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров