Справа № 445/2057/18                                Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В. 
Провадження № 22-ц/811/852/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В. 
Категорія: 68

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І., 
за участі секретаря: Савчук Г.Б.,
без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - задоволено.
Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя- задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .
Визнано право власності за ОСОБА_3 на автомобіль КІА Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 2017 року випуску номер шасі НОМЕР_2 ( якій згідно технічного паспорту належить ОСОБА_2 .)
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 244 851 (двісті сорок чотири тисячі вісімсот п"ятдесять одну гривень) половину вартості автомобіля КІА Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 2017 року випуску.
Судові витрати за проведення автотоварознавчої експертизи від 08.11.2019р. за № 4035 покладено на сторони порівно, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1570 грн. ( одну тисячу п"ятсот сімдесят) гривень.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 .
В апеляційній скарзі посилається на те, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині визнання за ним права власності та відповідного присудження ОСОБА_2 грошової компенсації в розмірі 244 851 грн. за половину вартості спільного автомобіля. 
Не погоджується з оцінкою майна та присудженням компенсації.
Посилається на те, що присудження грошової компенсації може мати у випадку передбаченому ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.
Зазначає, що у разі, коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. 
Просить скасувати рішення суду в частині стягнення з нього половини вартості автомобіля, змінити в частині визнання за ним права власності на автомобіль та визнати за кожним з подружжя право власності на Ѕ автомобіля.
В решті рішення суду сторонами не оскаржується.
30 серпня 2021 року до Львівського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про відмову від позову в частині стягнення компенсації за автомобіль.
В заяві ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_3 виплатив їй компенсацію за спірний автомобіль у розмірі 229500 грн., яка повністю її влаштовує. 
Просить постановити ухвалу про прийняття її відмови від позову в частині стягнення з ОСОБА_3 на її користь компенсації за автомобіль та закрити провадження у справі в цій частині.
В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності зважаючи на те, що учасники справи повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Відповідно до ст. 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони – укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. 
Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач – визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
Також, окрім цього, згідно п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Підстав для відхилення заяви про відмову від частини позову та неприйняття такої відмови судом апеляційної інстанції, – не встановлено.
Зважаючи на вказане, а саме те, що позивачка відмовилася від позову в частині стягнення компенсації за автомобіль та просила провадження у справі закрити; усвідомлюючи наслідки такої своєї процесуальної дії та свідомо, вільно, бажаючи настання таких з посиланням на норму закону, якою регулюється така процесуальна дія; не встановлення підстав для не прийняття такої відмови від позову судом апеляційної інстанції, – колегія суддів вважає, що відмову ОСОБА_2 від частини позову слід прийняти та відповідно оскаржуване судове рішення визнати не чинним в частині стягнення компенсації за автомобіль із закриттям провадження у справі в решті рішення суду, яким:
Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;
Визнано за ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;
Визнано право власності за ОСОБА_3 на автомобіль КІА Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 2017 року випуску номер шасі НОМЕР_2 ( якій згідно технічного паспорту належить ОСОБА_2 ) – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 373, 206, 255, 256 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА :

відмову ОСОБА_2 від позову в частині стягнення компенсації за автомобіль КІА Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 2017 року випуску – прийняти.
Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2020 року – визнати не чинним в частині стягннення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 244 851 (двісті сорок чотири тисячі вісімсот п"ятдесять одну гривень) половину вартості автомобіля КІА Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 2017 року випуску.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя в частині стягнення компенсації за автомобіль КІА Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 2017 року випуску в сумі 244 851 гривень – закрити.
В решті рішення суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до суду Верховного Суду.
Повний текст ухвали складено 10 вересня 2021 року.

Головуючий:                                                                Савуляк Р.В.

Судді:                                                                        Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.