Справа № 944/1867/21                                Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А. 
Провадження № 33/811/1232/21                        Доповідач: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,
з участю захисника-адвоката Шмигуна В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 02 серпня 2021 року,
в с т а н о в и в :

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 02 серпня 2021 року,
ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
який проживає за адресою: 

АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн 00 коп судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 07.04.2021 о 11 год. 50 хв. у с. Когути на вул. Центральній, 7, Яворівського району Львівської області, керував автомобілем марки «Рено Мастер» з номерним знаком НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу від 07.04.2021. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
На постанову судді Задорожний Р.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, в протоколі зазначено лише одного свідка та не зазначено жодної ознаки сп`яніння; відсутнє направлення на проходження медичного огляду; висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння та акт медичного огляду складені з порушенням вимог; в його діях відсутній об`єкт та об`єктивна сторона адміністративного правопорушення; відсутні належні та допустимі докази.
Апелянт зазначає, що свою вину не визнає, оскільки автомобілем у стані наркотичного сп`яніння не керував. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відсутній об`єкт та об`єктивна сторона правопорушення і жодними доказами, які знаходяться в матеріалах справи не доведено його вини.
        Звертає увагу на те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Відтак, огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я було проведено з порушенням вимог чинного законодавства.
       Також зазначає, що йому не було представлено сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, тому з результатами огляду не погоджується і покази тесту вважає неналежним доказом у справі.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник повідомив, що останній працює кур`єром та не може прибути у судове засідання у зв`язку із зайнятістю на роботі. 
Заслухавши виступ захисника Шмигуна Володимира Олексійовича на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення від 07.04.2021 серії БД №084896 (а.с.1);
висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.04.2021, згідно з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а.с.2);
долученим до матеріалів справи відеозаписом події, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Рено Мастер» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому проїхати у медичний заклад для огляду на стан наркотичного сп`яніння, в подальшому ОСОБА_1 у КНП «Новояворівська лікарня імені Ю. Липи» Новояворівської міської ради пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, який показав позитивний результат (а.с.3).
Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апелянта про недопустимість висновку щодо результатів медичного огляду, оскільки бланк висновку проведеного огляду ОСОБА_1 від 07 квітня 2021 року, який передбачений Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 400/666 від 09.09.2009 втратив чинність на момент проведення медичного огляду, оскільки такий містить всі відомості, що передбачені «Додатком 4» до Інструкції №1452/735 від 09.11.2015. 
Крім того, згідно з п.23 розділу Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, відсутність бланків акта медичного огляду на стан сп`яніння та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння не може бути приводом для відмови в огляді на стан сп`яніння.
Твердження в апеляційній скарзі про невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не впливає на доведеність його вини у вчиненні цього правопорушення, оскільки підтверджується сукупністю досліджених судом першої інстанції та апеляційним судом доказів.
Працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час складання процесуальних документів.
Посилання захисника про те, що протокол, який складений працівником поліції не містить опису ознак сп`яніння і не може бути визнаний належним доказом у справі суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, яке підтверджено висновком медичного закладу.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу з метою огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння. В медичному закладі лікарем проведено огляд, за результатами дослідження якого визначено стан наркотичного сп`яніння та складено відповідний висновок, який не викликає сумнівів у його достовірності. Даний висновок підписаний ОСОБА_1 , що свідчить про згоду з результатами огляду.
Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться в закладі охорони здоров`я, згідно з п.12 розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, а тому доводи ОСОБА_1 про те, що йому не пропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим такий проведено з порушенням, є необгрунтованим й безпідставним.
Доводи, висловлені захисником Шмигуном В.О. при перегляді справи судом апеляційної інстанції, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується зібраними доказами, наявними у матеріалах справи.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, в тому числі ті, на які покликається у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 . Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом. 
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні. 
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 02 серпня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах