ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 серпня 2021 року           справа №200/2037/21-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Гайдара А.В., Сіваченка І.В., 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі  № 200/2037/21-а (головуючий І інстанції Голошивець І.О. ) за позовом   ОСОБА_1  до  Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни  про скасування арешту ,-  

                                                             УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила: 
визнати протиправною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про арешт коштів від 22.01.2020 ВП №60797455 в частині накладення арешту на рахунок НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», який був відкритий для отримання соціальної (матеріальної) допомоги у зв`язку із інвалідністю з дитинства (пенсії);
зобов`язати приватного виконавця Павелків Тетяну Леонідівну зняти арешт з рахунку НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», який був відкритий для отримання позивачем, соціальної (матеріальної) допомоги у зв`язку із інвалідністю з дитинства (пенсії).
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що постановою приватного виконавця Павелків Т.Л. про арешт коштів від 22.01.2020 ВП№60797544 було накладено арешт на всі грошові кошти позивача, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення цієї постанови, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на якій заборонено законом, та належить боржнику. Згідно з постановою приватного виконавця від 22.01.2020 у вказаному виконавчому провадженні було арештовано кошти, які містилися, зокрема, на рахунку НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», який був відкритий для отримання позивачем соціальної (матеріальної) допомоги у зв`язку із інвалідністю з дитинства (пенсії). Позивач зазначає, що арешт даних коштів позбавив її джерел для існування та порушує право на соціальний захист. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року позов задоволено. 
Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни від 22.01.2020 ВП №60797544 в частині накладання арешту на рахунок НОМЕР_2 , що був відкритий в АТ "Ощадбанк" для отримання матеріальної допомоги.
Зобов`язано приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни зняти арешт з рахунку НОМЕР_2 , що був відкритий в АТ "Ощадбанк" для отримання матеріальної допомоги. 
Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Обґрунтування апеляційної скарги. 
Обов`язок повідомлення про режим рахунку боржника законодавством покладено на фінансову установу. Жодних документів з повідомленням про те, що на кошти, які знаходяться на рахунках боржника, заборонено звертати стягнення від банківської установи на адресу приватного виконавця не надходило. 
Банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для знання виконавцем арешту з цих коштів згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». 
В матеріалах справи відсутні будь-які договори, які укладені з банком - АТ «Ощадбанк» та позивачем про те, що картковий рахунок НОМЕР_2 відкритий виключено для виплат заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи. 
ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 перебуває на обліку в УЗСН Добропільського РДА і отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 3 групи, що підтверджується довідкою Добропільського УЗСН від 23.11.2020 №638.
05.12.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження №60797544 з виконання виконавчого напису №7339 від 15.11.2019, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу НезнайкоЄ.В. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 користь АТ "Банк Форвард" заборгованості у розмірі 36649,24 грн.
22.01.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. у виконавчому провадженні ВП №60797544 винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , що містяться на рахунках, зокрема, в АТ "Ощадбанк".
11.12.2020 позивач звернулась до відповідача з заявою про зняття арештів з рахунку НОМЕР_2 , що був відкритий в АТ "Ощадбанк", який відкритий для отримання соціальної (матеріальної) допомоги у зв`язку із інвалідністю з дитинства (пенсія).
Доказів розгляду даного звернення матеріали справи не містять.
24.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л., у виконавчому провадженні ВП №60797544 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - ОСОБА_1 , які вона отримує в УСЗН Добропільської районної Державної адміністрації з відрахуванням із доходів сум у розмірі 20 відсотків.
Позивач, вважаючи такі дії приватного виконавця протиправними, звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції зробив висновок, що відповідач протиправно (після звернення позивача з відповідною заявою) не зняв арешт з рахунку позивача, який був призначений для виплат у вигляді соціальної (матеріальної) допомоги. 
Оцінка суду. 
Відповідно до  частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
За приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 18 цього Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Пунктом 2 частини 2 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України Про електроенергетику, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України Про теплопостачання, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України Про теплопостачання, статті 18-1 Закону України Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення, на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки, на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Відповідно до ч.3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
За правилами, які визначені абз.  2 ч. 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.
Згідно з п. 1 ч.4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.
Аналіз вказаних норм свідчить, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених законом випадках на приватних виконавців. У разі невиконання боржником рішення добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на які накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.
Таким чином, здійснюючи примусове виконання рішень, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. 
При цьому банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".
Разом з тим, ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Відповідно до приписів ст. 72 Закону України "Про виконавче провадження" на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, призначену відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника.
Матеріали справи свідчать, що  позивач є інвалідом з дитинства 3 групи та отримує соціальну допомогу особі з інвалідністю з дитинства.
Згідно довідки АТ"Ощадбанк" на ім`я ОСОБА_1 від 30.11.2020 №1439, за рахунком НОМЕР_2 , на вказаний рахунок щомісячно надходять кошти від УСЗН у вигляді матеріальної допомоги.
Зазначена довідка банківської установи була надіслана на адресу приватного виконавця разом з заявою позивача про зняття арештів з рахунку НОМЕР_2 , що був відкритий в АТ "Ощадбанк", який відкритий для отримання соціальної (матеріальної) допомоги у зв`язку із інвалідністю з дитинства (пенсія).
З урахуванням викладеного, суд вважає, що приватний виконавець, отримавши заяву позивача про зняття арешту з рахунку разом з доказами, що підтверджують отримання позивачем на вказаний рахунок соціальної допомоги, керуючись положеннями частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII, мав зняти арешт з коштів на рахунку боржника, чого відповідачем зроблено не було.
Суд не приймає посилання апелянта, що банківською установою не було повідомлено відповідача про цільове призначення коштів на рахунку боржника, що унеможливило зняття арешту з рахунку боржника, оскільки за приписами статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" надходження інформації від банківської установи є не єдиною підставою для зняття арешту з коштів. Матеріали справи свідчать, що позивач повідомляв приватного виконавця про те, що рахунок боржника відкритий в AT "Ощадбанк", призначений для виплати допомоги від Управління соціального захисту населення, а тому відповідач повинен був зняти арешт з такого рахунку.
Враховуючи викладена, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції що постанова приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни від 22.01.2020 ВП №60797544 в частині накладання арешту на рахунок НОМЕР_2 , що був відкритий в АТ "Ощадбанк" для отримання матеріальної допомоги є  протиправною та підлягає скасуванню.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування  рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі  № 200/2037/21-а - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі  № 200/2037/21-а - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття  09 серпня 2021 року.
Касаційна скарга  на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 09 серпня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                  І.Д. Компанієць

Судді                                                                                            А.В. Гайдар 

                                                                                                      І.В. Сіваченко