ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2796/21 Справа № 188/1196/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бурда П. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
 
за участю секретаря судового засідання – Бондаренка В.В.,

 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, Державної архітектурно - будівельної інспекції України на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Петропавлівське підприємство по племінній справі в тваринництві" про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,-
В С Т А Н О В И Л А:
       У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Петропавлівське підприємство по племінній справі в тваринництві" про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.
       На обгрунтування позовних вимог зазначав, що 08 серпня 2019 року між ним і ТОВ «Петропавлівське підприємство по племінній справі в тваринництві» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: будівлі лабораторії, споруди літнього табору для биків, будівлі туалету, будівлі для баранів, будівлі складу паливно-мастильних матеріалів, будівлі ізолятора для хряків, будівлі диспетчерської, будівлі свинарника, споруди літнього табору для хряків, будівлі гаража-складу, будівлі для биків, що розташовані на АДРЕСА_1 . Свої зобов`язання за цим договором він виконав у повному обсязі шляхом сплати в касу відповідача 435 281,00 грн, а також прийняв вказане нерухоме майно, що підтверджується актом приймання-передачі від 08 серпня 2019 року. Водночас відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, мотивуючи свою відмову відсутністю часу і зайнятістю керівника. У зв`язку з цим просив позов задовольнити.
       ТОВ «Петропавлівське підприємство по племінній справі в тваринництві» подало до суду заяву про визнання позову.
       Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08 серпня 2019 року, укладений між ним і Товариством з обмеженою відповідальністю «Петропавлівське підприємство по племінній справі в тваринництві» (далі – ТОВ «Петропавлівське підприємство по племінній справі в тваринництві»), і визнати за ним право власності на нерухоме майно. Вирішити питання стосовно судового збору (т.1, а.с. 3-7).
       Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "Петропавлівське підприємство по племінній справі в тваринництві" про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно – задоволено.
       Визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.08.2019, укладений між продавцем ТОВ «Петропавлівське підприємство по племінній справі в тваринництві» та покупцем ОСОБА_1 ..        
       Визнано за ОСОБА_1 право власності на будівлю лабораторії, споруду літнього табору для биків, будівлю туалету, будівлю для баранів, будівлю складу ПММ, будівлю ізолятора для хряків, будівлю диспетчерської, будівлю свинарника , споруду літнього табору для хряків, будівлю гаража - складу, будівлю для биків, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .        Вирішено питання щодо судових витрат (т.1, а.с.92-94).
       Не погодившись з вказаним рішенням суду, перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, Державної архітектурно - будівельної інспекції України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
       В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права (т.1, а.с.108-121).
       Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2020 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, Державної архітектурно - будівельної інспекції України – задоволено. 
       Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 року – скасовано.
       У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Петропавлівське підприємство по племінній справі в тваринництві" про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно — відмовлено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Дніпропетровської області сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 7681 грн. 82 коп. (т.1, а.с.202-208).
       Постановою Верховного Суду від 09 грудня 2020 року Постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.2, а.с.65-71).
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2021 цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.
       Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з таких підстав.        
       Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
       Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
       Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».
       Відповідно до частини третьої статті 23 Закон України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
       Згідно з частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
       Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
       Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
       Також у частинах третій, четвертій статті 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
       Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
       Виходячи з системного аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом, заявою або скаргою повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.
       У контексті зазначеного судам слід враховувати, окрім іншого, і Рішення Конституційного Суду України про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді від 08 квітня 1999 року у справі № 3-рп/99.
       Так, Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
       Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов (заява, скарга), у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
       Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру».
       Враховуючи зазначене, можна дійти висновку, що наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом, заявою або скаргою.
       Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (частина третя статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).
       При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.
       Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно.
       Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
       Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
       Правом на апеляційне оскарження судових рішень з перевірки законності і обґрунтованості рішень та ухвал суду першої інстанції, наділені, зокрема: особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки. Зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо рішенням суду безпосередньо вирішено питання про їх права або про їх обов`язки. Отже, за загальним правилом, у цих осіб відсутні правові підстави для апеляційного оскарження ухвал суду (оскільки ухвалами не вирішуються питання про спірні права та обов`язки). Однак разом з цим, особи, які не брали участь у справі, можуть оскаржити ухвалу суду лише у випадках, якщо відповідно до неї їх зобов`язано вчинити певні дії або утриматися від них, і це порушує права або інтереси цієї особи. Тобто, особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права або обов`язки цих осіб.
       Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
       В матеріалах справи містяться листи Прокуратури Дніпропетровської області, які були адресовані Головному управлінню Держгеокадастру Дніпропетровської області, Головному управлінню Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, Державній архітектурно - будівельної інспекції України (т.1, а.с. 149-151).
       В порушення вимог абзацу третього частини другої статті 45 ЦПК України та частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» перший заступник прокурора Дніпропетровської області не надав письмової згоди Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області, Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, Державної архітектурно - будівельної інспекції України на здійснення прокурором представництва інтересів згаданих управлінь в суді та не повідомив попередньо, до звернення з апеляційною скаргою до суду, Головне управління Держгеокадастру Дніпропетровської області, Головне управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, Державну архітектурно - будівельну інспекцію України про таке звернення.
       На підставі наведеного, враховуючи положення статті 362 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження, відкрите за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, Державної архітектурно - будівельної інспекції України на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 року.
       На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 362, 368 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, Державної архітектурно - будівельної інспекції України на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Петропавлівське підприємство по племінній справі в тваринництві" про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно – закрити.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

       Судді: