ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/7791/21	Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М. 	
Провадження № 33/817/462/21 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.1 ст.41 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. ознайомившись з матеріалами за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2021 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП,-
ВСТАНОВИЛА:

       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень та стягнуто з неї в дохід держави 454 грн. судового збору.        
       В апеляційній скарзі, поданій 22.07.2021 року, ОСОБА_1 просить постанову суду відносно неї скасувати, провадження по справі закрити та поновити строк на апеляційне оскарження.        
       Обґрунтовує поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження тим, що була присутня у судовому засіданні 25.06.2021 року та не знала, що постанову суду було винесено 09.07.2021 року, вважає, що апеляційна скарга подається у межах 10-ти денного строку із моменту отримання постанови суду першої інстанції.
       Вказує, що копію постанови нею отримано 21 липня 2021 року.
       Ознайомившись із матеріалами адміністративної справи та апеляційної скарги приходжу до наступного.        
       Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.        
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Сабадаш проти України" поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.
Також, у справі "Каракуця проти України" у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.
У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.
       Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була належним чином повідомленою про день та час судового розгляду, який відбувся 09.07.2021 року, про що свідчить складена, секретарем судового засідання телефонограма (а.с.100).        В контексті ч.2 ст. 294 КУпАП початок перебігу строку оскарження постанови судді у справах про адміністративні правопорушення пов`язаний виключно з датою її винесення.        
       Відповідно, строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2021 року закінчився 19.07.2021 року, а ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скрагою лише 22 липня 2021 року, тобто апеляційну скаргу було подано нею після закінчення строку на апеляційне оскарження незважаючи на те, що їй було відомо про час та місце розгляду справи у суді.
        Відповідно до ч.1 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, а не отримання її копії, як про це вказує апелянт у поданій скарзі. За таких обставин, визнаю причину пропуску строку на апеляційне оскарження не поважною з вищезазначених мотивів та вважаю, що у поновленні строку, апелянту слід відмовити та відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.        
       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                       п о с т а н о в и л а: 

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 41 КУпАП - повернути апелянту. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя