ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11849/21                                                            Суддя (судді) першої інстанції: Васильченко І.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 вересня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Бєлової Л.В.
суддів:                     Безименної Н.В., Кузьмишиної О.М.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, третя особа: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з позовною заявою, у якій просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни від 12.03.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64817037 з примусового виконання виконавчого напису №5605, виданого 10.02.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 16475,63 грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни від 12.03.2021 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди у сумі 1647,56 грн.; 
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни від 12.03.2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 669,00 грн.; 
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни від 12.03.2021 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 . 
20 липня 2021 року позивачем до Окружного адміністративного суду міста Києва також подано заяву про забезпечення позову, в якій просив суд:
- зупинити стягнення, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малкової Марією Вікторівною згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №64817037 від 12.03.2021 року, на підставі виконавчого напису №5605, виданого 10.02.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 16475,63 грн. - до набрання судовим рішення по справі №640/11849/21 законної сили.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2021 року у задоволенні заяви    ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права. 
Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вимога забезпечення позову шляхом обов`язка відповідача вчинити дію, а саме зупинити стягнення, що здійснюється на підставі виконавчого напису, випливає з постанови про відкриття виконавчого провадження, яка є предметом оскарження в адміністративній справи.  
При цьому, відповідач зазначає, що відсутність технічної можливості виконання рішення суду у справі № 640/13192/19 є об`єктивною перешкодою та поважною причиноюю невиконання рішення суду. 
13 вересня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, в якому відповідач повністю підтримує правову позицію суду першої інстанції. 
Відповідач вказує, що постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. від 22.03.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника не є предметом оскарження у даній справі, що виключає можливість забезпечення позову шляхом зупинення стягнення. 
Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,  20 липня 2021 року позивачем до Окружного адміністративного суду міста Києва також подано заяву про забезпечення позову, в якій просив суд зупинити стягнення, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малкової Марією Вікторівною згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №64817037 від 12.03.2021 року, на підставі виконавчого напису №5605, виданого 10.02.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 16475,63 грн. - до набрання судовим рішення по справі №640/11849/21 законної сили.
В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначав, що 22.03.2021 року Приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, шляхом відрахування 20 відсотків із пенсії боржника в межах суми боргу в розмірі 18 792,19 грн.
Згідно довідки про доходи №4563_4255_6135_9515, виданої Первомайським ОУ ПФУ в Миколаївській області на пенсіонера ОСОБА_1 , позивачу нараховується пенсія у розмірі 2 276,25 грн.
Згідно виписки по картці/рахунку від 29.06.2021 року позивачу надійшли на картковий рахунок виплати Пенсійного фонду (пенсія) 06.05.2021 року і 08.06.2021 року у розмірі 1821,00 грн.
З наведеного вбачається, що на виконання постанови відповідача від 22.03.2021 року з пенсії позивача щомісяця, починаючи з травня 2021 року, стягуються кошти в розмірі 455,25 грн. (20% від 2276,25 грн.).
Так, на даний час з позивача стягнуто грошові кошти за останні два місяця на загальну суму 910,50 грн., які підлягатимуть поверненню у разі задоволення позову.
Враховуючи вище викладене, позивач вважав, що наявні очевидні ознаки протиправності рішень відповідача та порушення його прав, свобод та інтересів, а   невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості поновлення оспорюваних прав позивача. Крім того, зазначає, що в разі задоволення позову позивачу доведеться додатково вживати заходи захисту прав, які наразі порушуються, зокрема звертатися до суду з вимогою повернення грошових коштів, які стягуються з позивача на підставі постанови відповідача від 22.03.2021 року.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2021 року у задоволенні заяви    ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що стягнення грошових коштів із пенсії позивача здійснюється саме на підставі постанови від 22.03.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а тому є помилковими твердження позивача про те, що відрахування 20% пенсії здійснюються підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2021 року.
Враховуючи, що стягнення із пенсії позивача здійснюються на підставі постанови   про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.03.2021 року, яка не є предметом оскарження в даній справі, суд першої інстанції дійшв висновку, що в силу положень п.5 ч.3 ст.151 КАС України, відсутні правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої  статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю
Згідно з частинами першою, другою  статті 151 КАС України  позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Згідно з частиною третьою цієї ж статті не допускається забезпечення позову шляхом:
1) зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії;
2) зупинення   рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та щодо здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, встановлення заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, його посадовим особам при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку, а також іншим особам під час реалізації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб майна банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, та банку, що ліквідується відповідно до  Закону України  "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
3) зупинення рішень уповноваженого центрального органу з питань цивільної авіації щодо призупинення дії або анулювання сертифікатів, схвалень, допусків;
4) зупинення рішень Національного банку України, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій;
5) зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення;
6) зупинення рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо встановлення державних регульованих цін (тарифів) на ринку електричної енергії та природного газу, затвердження методик (порядків) їх встановлення (формування, розрахунку);
7) зупинення рішення Конкурсної комісії з добору кандидатів на посади членів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановлення заборони Кабінету Міністрів України призначати на посаду члена (членів) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до  Закону України  "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг";
8) зупинення дії індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, а також встановлення для Міністерства фінансів України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з такого індивідуального акта;
9) зупинення дії індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також встановлення для Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, її посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з такого індивідуального акта.
Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених  Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
При цьому, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням частини другої статті 151 КАС України  є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою  статті 150 КАС України, а також виключення підстав, передбачених частиною третьою цієї ж статті. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач просив зупинити стягнення, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малкової Марією Вікторівною згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №64817037 від 12.03.2021 року, на підставі виконавчого напису №5605, виданого 10.02.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 16475,63 грн. - до набрання судовим рішення по справі №640/11849/21 законної сили. 
В обгрунтування позивач вказував, що згідно довідки про доходи №4563_4255_6135_9515, виданої Первомайським ОУ ПФУ в Миколаївській області на пенсіонера ОСОБА_1 , позивачу нараховується пенсія у розмірі 2 276,25 грн.
Згідно виписки по картці/рахунку від 29.06.2021 року позивачу надійшли на картковий рахунок виплати Пенсійного фонду (пенсія) 06.05.2021 року і 08.06.2021 року у розмірі 1821,00 грн.
Тобто, що на виконання постанови відповідача від 22.03.2021 року з пенсії позивача щомісяця, починаючи з травня 2021 року, стягуються кошти в розмірі 455,25 грн. (20% від 2276,25 грн.). Так, на даний час з позивача стягнуто грошові кошти за останні два місяця на загальну суму 910,50 грн., які підлягатимуть поверненню у разі задоволення позову.
Таким чином, як було вірно встановлено судом першої інстанції, стягнення грошових коштів із пенсії позивача здійснюється саме на підставі постанови від 22.03.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а тому є помилковими твердження позивача про те, що відрахування 20% пенсії здійснюються підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2021 року, та спростовує відповідні доводи апеляційної скарги. 
Оскільки стягнення із пенсії позивача здійснюються на підставі постанови   про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.03.2021 року, яка не є предметом оскарження в даній справі, то вжиття заходів забезпечення позову шляхом зуинення стягнення буде суперечити приписам пункту 5 частини третьої статті 151 КАС України, згідно з яким не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2021 року. 
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України    та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, третя особа: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання протиправними та скасування рішень. 
Згідно з положеннями  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.  243,  315,  316,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2021 року - залишити без задоволення. 
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2021 року - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                            Н.В. Безименна, 

                                                                                                     О.М. Кузьмишина