Справа № 305/1647/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        23 вересня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого                                судді КОНДОРА Р.Ю.
суддів                                        ФАЗИКОШ Г.В., МАЦУНИЧА М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Ужгороді цивільну справу № 305/1647/20 за позовом Кредитної спілки «Нарцис» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про солідарне стягнення боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рахівського районного суду від 25 листопада 2021 року, повний текст якого складено 25 листопада 2021 року, головуюча суддя Марусяк М.О., -

встановив:

28.10.2020 Кредитна спілка «Нарцис» (КС «Нарцис») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про солідарне стягнення боргу. Позов мотивувався таким.
За договором про споживчий кредит від 27.12.2019 № 16/19-р КС «Нарцис» надала ОСОБА_1 кредит у сумі 30000,00 грн зі сплатою за нього 46% річних і строком на 15 місяців. Виконання зобов`язань позичальником було забезпечено порукою ОСОБА_2 на підставі договору поруки від 27.12.2019 № 16/19-р.
Кредитор виконав своє зобов`язання, надав кредит, тоді як позичальник своє порушив і спричинив виникнення заборгованості. Позивач неодноразово письмово звертався до відповідачів із вимогами погасити заборгованість, які не були виконані. Станом на 27.10.2020 визначається борг у сумі 46583,68 грн, з яких: основний борг (сума кредиту) – 26930,23 грн, борг за відсотками – 4213,34 грн, пеня – 440,11 грн, штраф – 15000,00 грн.
Посилаючись на ці обставини, на обов`язок солідарних боржників сплатити борг і неустойку та на право вимагати стягнення боргу солідарно з позичальника і поручителя, позивач просив стягнути на його користь солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 46583,68 грн і покласти на них судові витрати.

Рішенням Рахівського районного суду від 25.11.2020 позов задоволено:
стягнуто на користь КС «Нарцис» солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 46583,68 грн, що складається з 26930,23 грн основного боргу, 4213,34 грн відсотків за користування кредитом, 440,11 грн пені та 15000 грн штрафу;
стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з кожного на користь КС «Нарцис» по 1051,00 грн у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції виходив із його обґрунтованості та доведеності, з наявності підстав для покладення на відповідачів солідарної відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив ухвалене щодо нього рішення суду як незаконне. Доводи скарги зводяться до таких.
Відповідач не отримував від суду ухвалу про відкриття провадження в справі з матеріалами позову, не був повідомлений про час і місце розгляду справи, не знав про судовий розгляд, а про рішення суду дізнався лише з постанови від 03.02.2021 про відкриття виконавчого провадження № 64352224, копію рішення отримав 25.02.2021.
Він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і не міг отримувати кореспонденцію із суду, яка надсилалася за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, він не розуміє, про який споживчий кредит ідеться, оскільки жодних подібних документів (договорів, інших зобов`язань) не підписував.
Просить рішення суду скасувати.

У відзиві на апеляцію позивач КС «Нарцис» вказує на її необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін. Зазначає, зокрема, що апелянт не реалізував свої права в процесі, не подавав заперечень щодо позову, а щодо своєї реєстрації повідомляє суду дані, які не відповідають дійсності, оскільки як при вступі до кредитної спілки, так і при направленні кореспонденції до судів першої та апеляційної інстанцій він вказував свою адресу: АДРЕСА_2 і така підтверджена офіційно.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Із урахуванням положень ЦПК України щодо диспозитивності судового процесу, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, ухваленого щодо відповідача   ОСОБА_2 , у межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, не робить висновків щодо рішення, ухваленого стосовно відповідачки ОСОБА_1 , і бере до уваги відповідні пов`язані факти і обставини, оскільки це необхідно для розгляду апеляції (ст.ст. 12, 13, ст. 367 ч. 1 ЦПК України).

Встановлено, що за договором про споживчий кредит від 27.12.2019 № 16/19-р КС «Нарцис» надала ОСОБА_1 строком на 15 місяців (по 30.03.2021) кредит у сумі 30000,00 грн зі сплатою за нього 46% річних (а.с. 3-6). За умовами договору, зокрема:
за порушення строків погашення кредиту, сплати процентів позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання, пеня не може бути більшою за 15% від суми простроченого платежу (п. 7.4.);
позичальник, який не виконав інший із зазначених у п. 5.1. договору обов`язків, окрім обов`язків, встановлених п. 5.1.3., і не скористався правом, передбаченим п. 5.2.2., … має сплатити штраф в розмірі 50% від суми, одержаної позичальником за цим договором (п. 7.5.);
своєю чергою, п. 5.1. договору передбачає, серед іншого, обов`язок позичальника у випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення (п. 5.1.6.), а п. 5.2.2. договору передбачає право позичальника звертатися до кредитодавця з письмовим клопотанням про перенесення строків платежів (повернення кредиту та/або сплати процентів) у разі виникнення тимчасових фінансових або інших ускладнень з незалежних від позичальника причин.

Виконання зобов`язань позичальником було забезпечено порукою  ОСОБА_2 , із яким позивач уклав 27.12.2019 договір поруки № 16/19-р/1 (а.с. 7-8). За умовами договору, поручитель поручився перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за договором про споживчий кредит від 27.12.2019 № 16/19-р і зобов`язався солідарно із ним відповідати перед кредитором у повному обсязі за порушення (невиконання) зобов`язань боржником (зокрема, п.п. 1.1., 2., 3.1. договору поруки), при цьому, сторони обумовили, що відповідальність поручителя настає з моменту порушення основного зобов`язання боржником.

Позичальник порушив свої зобов`язання за договором, внаслідок чого КС «Нарцис» надсилала відповідачам вимоги від 03.04.2020, від 04.05.2020 і від 17.09.2020 про погашення заборгованості (а.с. 10-12), які не були виконані.

Станом на 27.10.2020 утворився борг у сумі 46583,68 грн, з яких: основний борг (сума кредиту) – 26930,23 грн, борг за відсотками – 4213,34 грн, пеня – 440,11 грн, штраф – 15000,00 грн, що відображено в його розрахунку (а.с. 9).

Цивільні права та обов`язки, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; позичальник зобов`язаний повернути борг кредитору, а останній вправі вимагати (за відповідних умов – достроково) стягнення боргу включно зі штрафними санкціями з боржника і поручителя, які відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник (ст.ст. 11-14, 509, 525, 526, 541, 543, 549, 550, 553, 554, 611, 612, 614, 622-625, 1050, 1054 ЦК України (норми матеріального права в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

Відповідно до ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 5, 6, ст. 11, ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14, 15, 16, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 3 ч.ч. 1, 3, ст. 4 ч. 1, ст.ст. 12, 13, 19, ст.ст. 43, 44, 49, 76-82 ЦПК України:
кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів;
особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки;
при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається;
цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист;
кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, і зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;
доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції розглянув справу в спрощеному провадженні без виклику сторін (глава 10 розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України), ухвалу від 29.10.2020 про відкриття провадження в справі та призначення судового розгляду на 25.11.2020 з доданими до неї матеріалами позову направив відповідачам, у тому числі, ОСОБА_2 рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення, документи були отримані адресатом 06.11.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та даними його відслідковування на веб-сайті «Укрпошти» (а.с. 20, 24, 29).

Відповідачу ОСОБА_2 документи були надіслані судом за адресою: АДРЕСА_2 , яка була суду офіційно підтверджена довідками щодо реєстрації місця проживання ГУ ДМС України в Закарпатській області від 29.10.2020 № 318/8883 і Богданської сільської ради від 02.11.2020 № 507 (а.с. 18, 21). Ця ж адреса місця реєстрації вказана в паспорті громадянина України ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданому 06.04.2006 Рахівським РВ УМВС України в Закарпатській області, а також у заяві ОСОБА_2 від 29.12.2017 про прийняття його до КС «Нарцис», копії яких додані до відзиву позивача на апеляційну скаргу. Цю ж адресу і сам відповідач та апелянт ОСОБА_2 вказував у апеляційній скарзі, листі від 11.05.2021, на поштових конвертах (а.с. 37, 40, 45, 48).

Таким чином, суд першої інстанції виконав вимоги цивільного процесуального закону щодо порядку розгляду справи та забезпечення відповідачу ОСОБА_2 можливості виконати процесуальні обов`язки та реалізувати процесуальні права. Надіслана ОСОБА_2 апеляційному суду з адреси: АДРЕСА_2 довідка Богданської сільської ради від 07.05.2021 № 221 про його реєстрацію з 15.05.2006 за адресою: АДРЕСА_3 не може братися до уваги, оскільки не спростовує офіційних документів ГУ ДМС України в Закарпатській області та офіційної реєстрації в паспорті громадянина України ОСОБА_2 , які в даному випадку мають перевагу перед іншими документами та матеріалами справи, що оцінюються в сукупності, як не може враховуватися й твердження ОСОБА_2 в листі від 11.05.2021 про те, що ані він і його родина проживають «за адресою АДРЕСА_1 » (а.с. 45), яке не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідач ОСОБА_2 знав про розгляд справи Рахівським районним судом, в ухвалі суду про відкриття провадження відповідачу було роз`яснено право подати відзив на позовну заяву, а також пред`явити зустрічний позов. Відповідач своїм правом не скористався, відзиву на позовну заяву не подавав, проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заперечував. За відсутності відповідних заперечень чи клопотань суд з огляду на правила ст. 279 ЦПК України не мав підстав для виклику учасників судового розгляду в судове засідання.

Діючи в змагальному процесі на власний розсуд, відповідач ОСОБА_2 не заперечував жодним чином і розрахунку боргу, не подавав доказів на його спростування, якщо був незгідний із параметрами розрахунку, тощо. Не подавав такі заперечення і докази відповідач і на стадії апеляційного розгляду справи, хоча ніяких перешкод для цього не мав. Його твердження про те, що він не підписував договори та зобов`язання і йому незрозуміло, про які кредит і поруку йдеться, наразі є припущеннями, безпідставні і як такі неспроможні та врахуванню не підлягають, такі обставини не є предметом доказування в даній справі (ст. 77 ч. 2 ЦПК України).

Правомірність правочину презюмується, договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 204, 629 ЦК України). У справі відсутні будь-які дані про оспорювання судовим порядком, визнання недійсним, зокрема, договору поруки від 27.12.2019 № 16/19-р/1.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції задовольнив пред`явлений до ОСОБА_2 позов із додержанням норм матеріального та процесуального права, чого доводи апеляції не спростовують, тому з урахуванням положень ст. 367 ч. 1 ЦПК України та на підставі ст. 375 цього Кодексу апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалене щодо цього відповідача рішення суду першої інстанції – без змін.

Керуючись ст. 367 ч. 1, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд –

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалене щодо нього рішення Рахівського районного суду від 25 листопада 2021 року – без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, який є днем складення повного судового рішення, але протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Судді