Номер провадження: 22-ц/813/4635/21 
Номер справи місцевого суду: 521/14673/18
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: 
Головуючого: Цюри Т.В.,
Суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.,
За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Одеської міської ради на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2018 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Бичіхіна О.Ю.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Бичіхіна О.Ю.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення – задоволено.
Встановлено факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , реєстр. № 3306210482), проживала з ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю з 25 січня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Одеська міська рада подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить суд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2018 року скасувати та прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про встановлення факту залишити без розгляду. 
На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судове засідання, призначене на 24.06.2021 року,  з`явився представник апелянта ОМР – Газдюк Л.І.
Інші учасники процесу до суду апеляційної інстанції не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. 
Від Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бичіхіної О.Ю. та від заявника ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшли заяви, у яких вони просять цивільну справу розглядати у їх відсутність. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ч.ч. 1, 4  ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.
Так, судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 , проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю з 25 січня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . 
На підставі договору дарування від 25 січня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Штогріною О.І., та зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 07 лютого 2012 року за №9017846, 195/1000 частин квартири за адресою: АДРЕСА_2 , належала ОСОБА_2 . 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали спільно як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки, які носили постійний стійкий характер. 
При цьому ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_2 не перебували в зареєстрованому шлюбі. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07 липня 2017 року, запис №7117, у зв`язку із чим відкрилась спадщина на спадкове майно - 195/1000 частин квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
Оскільки ОСОБА_1  мешкала з останнім однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, то є спадкоємцем четвертої черги за законом після померлого  ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України. 
Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бичіхіної О.Ю. із заявою про прийняття спадщини, та 03 січня 2018 року було заведено спадкову справу №1/2018. 
Згідно відповіді нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бичіхіної О.Ю., для отримання свідоцтва про права на спадщину за законом, ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років зі спадкодавцем до часу відкриття спадщини. 
Ухвалюючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що для можливості реалізації своїх законних прав на прийняття спадщини після смерті померлого, суд вважав за необхідне встановити юридичний факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , реєстр. № 3306210482), проживала з ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю з 25 січня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного. 
Так, відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч. 1ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Отже метою фізичної особи звернення до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, є виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав.
Відповідно до абз. 2 п. 2Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.
Відповідно до абз. 1 п. 2Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право (Постанова Верховного Суду № 61-18462ск18 від 15.11.2018 року, Постанова Верховного Суду № 61-34884св18 від 14.11.2018 року).
Відповідно до ч. 2ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Тобто, факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення та породжувати юридичні наслідки.
Як вбачається з матеріалів справи,   ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, у якій просила встановити факт проживання її та ОСОБА_2 однією сім`єю з 25 січня 2012 року по 06 липня 2017 року. 
При цьому, заявницею зазначено, що встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем необхідно їй для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого ОСОБА_2 , оскільки згідно відповіді Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бичіхіна О.Ю. від 03.01.2018 року №2/02-14, ОСОБА_1 було рекомендовано спочатку звернутися до районного суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4).
Тобто, в даному випадку, заявниця ОСОБА_1 фактично просить встановити факт, який буде доказом та надаватиме їй право на спадкування майна, що належало померлому  ОСОБА_2 , проте при розгляді судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, докази не фіксуються, і не встановлюється їх доказове значення поза спором про право, що такими доказами підтверджується чи оспорюється.
З огляду на викладене, в даному випадку об`єктивно вбачається наявність спору про право.
Таким чином, факт, який просить встановити заявник, не може бути встановлений в порядку окремого провадження.
Вищевикладене не позбавляє заявника права звернутися до суду для вирішення цього питання в порядку позовного провадження.
Відповідно до п.6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.
Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.
Згідно з положеннями ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення суду повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
З огляду на викладене, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1  залишенню без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з виявленням судом спору про право.
З урахуванням того, що члени колегії суддів, а саме суддя Сегеда С.М. у період з 29 червня по 02 липня 2021 року перебував у відпустці, що підтверджується довідкою № 192д  від 05 липня 2021 року відділу кадрової роботи та управління персоналом, а суддя Комлева О.С. у період з 05 по 09 липня 2021 року перебувала у відпустці, що підтверджується довідкою № 190д від 05 липня 2021 року відділу кадрової роботи та управління персоналом, тому повне судове рішення виготовлене 12 липня 2021 року. 
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради – задовольнити частково. 
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2018 року – скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Бичіхіна О.Ю. – залишити без розгляду. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 12.07.2021 року. 

Головуючий                                                                Т.В. Цюра

Судді:                                                                 О.С. Комлева

С.М. Сегеда