ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 560/4364/19
адміністративне провадження № К/9901/17182/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Тацій Л.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №560/4364/19
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою   ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року (колегія суддів у складі головуючого судді - Капустинського М.М., суддів: Сапальової Т.В. Смілянця Е. С.) 

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.  ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив суд:
1.1. визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення;
1.2. зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) починаючи з 01 вересня 2015 року у розмірі 74% сум грошового забезпечення відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно пункту 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45;
1.3. стягнути з головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн.
2. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду 28 січня 2020 року, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 74% до 70% грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії з 01 жовтня 2015 року. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2015 року, відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб", у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Стягнуто на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області.
3. Позивач звернувся до суду із заявою в порядку статті 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року по справі №560/4364/19.
4. Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду 27 січня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовлено.
5. Вказану ухвалу позивач оскаржив в апеляційному порядку.
6. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі № 560/4364/19 повернуто особі, яка її подала, оскільки скаржником не усунено вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 26 лютого 2021 року.
7. Не погодившись з судовим рішенням апеляційної інстанції, позивач 05 травня 2021 року направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року у справі № 560/4364/19 та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
8. Касаційна скарга аргументована тим, що норми Закону України «Про судовий збір» не містять вимог щодо необхідності сплати судового збору за звернення до суду із заявою в порядку статті 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення.
9. Верховний Суд ухвалою від 18 травня 2021 року відкрив провадження у справі за вказаною касаційною скаргою.
10. Відповідач відзиву на касаційну скаргу не надавав.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
11. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
12. Аналізуючи доводи. викладені у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
13.   За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
На підставі приписів пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Частиною другою статті 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
14. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України від 08 липня 2011 року №    3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №    3674-VI) №    3674-VI.
Відповідно до статті 1 Закону №    3674-VI судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Об`єкти сплати судового збору, тобто процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 Закону №    3674-VI.
Об`єктами справляння судового збору є процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 Закону №    3674-VI. Так само ця норма визначає процесуальні документи, за подання яких судовий збір не справляється (частина друга статті 3 цього Закону).
Стосовно документів, за подання яких судовий збір справляється, стаття    4 Закону №    3674-VI установлює розміри ставок судового збору. При цьому розміри ставок судового збору залежать від характеристики об`єкта справляння - позовна заява, скарга чи інша заява (в деяких випадках - у поєднанні з характеристикою суб`єкта, який звертається до суду).
Приписами статті 4 Закону №    3674-VI не передбачено ставки судового збору за звернення із заявою в порядку контролю за виконанням судового рішення.
Відтак, за відсутності законодавчо встановлених ставок судового збору за  звернення до суду із заявою в порядку контролю за виконанням судового рішення, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що на позивача не поширюється обов`язок сплати судового збору за звернення до суду з такою заявою, а тому, відповідно, і з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, прийнятої за результатами її розгляду.
Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 14    лютого 2018 року у справі № 2а/0470/2563/12 та від 22 січня 2020 року у справі №440/207/19.
15.   Таким чином, апеляційний суд, постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, помилково зобов`язав позивача сплатити судовий збір у розмірі та у порядку, передбаченому для сплати судового збору при поданні адміністративного позову. 
16.          Відповідно до частин першої та четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
17. За таких обставин Верховний Суд вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
18.  Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
19. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
2. Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року по справі №560/4364/19 - скасувати.
3. Справу №560/4364/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - направити для продовження розгляду до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                   Т.Г.Стрелець          
Судді                                                                       Л.Л. Мороз
                                                                      Л.В. Тацій