Єдиний унікальний номер справи 754/3025/18
Провадження №22-ц/824/5499/2021

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
10 червня 2021 року                                                                                                  місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді     Журби С.О., 
суддів                           Писаної Т.О., Приходька К.П., 
за участю секретаря             Сас Ю.В.,
розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
 
В С Т А Н О В И В:
 
 У березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року вищевказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 21784,76 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 14024,80 грн. В позовних вимогах про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошовий еквівалент моральної шкоди у розмірі 10000 грн. та судових витрат в розмірі 24140,16 грн. - відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач направив до суду апеляційну скаргу, в якій зазначав, що оскаржуване рішення вважає незаконним, та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Постановою Київського апеляційного суду 06 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Деснянського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року в частині розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1   на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 9 691, 72 грн.
У серпні 2019 року та серпні 2020 року відповідач звертався до суду зі заявами про видачу виконавчого листа у вищевказаній справі.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року в задоволені заяви відмовлено.
У листопаді 2020 року відповідач повторно звернувся до суду зі заявою про видачу дублікату виконавчого листа у вищезазначеній справі. 
В обґрунтування заяви зазначав, що постановою Київського апеляційного суду від 06.08.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 9691,72 грн.  На виконання вказаного рішення судом було видано виконавчий лист, який був втрачений ОСОБА_3 . У зв`язку з викладеним останній й просив суд видати дублікат виконавчого листа. 
         Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року заяву про видачу дублікату виконавчого листа задоволено. 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач направила апеляційну скаргу, в якій зазначає, що  оскаржувану ухвалу вважає незаконною, та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просила апеляційний суд ухвалу суду першої інстанції скасуватита ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що відповідач не долучив до заяви про видачу дублікату виконавчого листа, документи, які підтверджують втрату виконавчого листа, у тому числі і про проведення службового розслідування по факту втрати оригіналу виконавчого листа та результат його проведення. Зазначає, що надана заявником довідка про звернення до Деснянського відділу УНП у м. Києві від 11 листопада 2020 року з приводу виявлення факту втрати виконавчого листа не є доказом його втрати з огляду на те, що виконавчий лист пред`являвся до виконавчої служби на виконання. На думку апелянта, заявник не довів втрату виконавчого документа, оскільки відповідь про те, що виконавчий лист надсилався заявнику поштою, не є доказом втрати оригіналу виконавчого листа Також зазначає, що  заявником було грубо порушено процесуальні вимоги щодо подання доказів, відтак заява про видачу дубліката виконавчого листа не підлягає задоволенню.
За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду проходить до наступних висновків:
У відповідності до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для його зміни чи скасування відсутні.
Задовольняючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа суд першої інстанції виходив із того, що  виконавчий лист №754/3025/18 від 04.10.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судових витрат в розмірі 9 691, 72 грн. не перебуває на виконанні та визнаний втраченим.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31.10.2018 року, стягнуто з ОСОБА_3  на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 21784,76грн, моральну шкоду в розмірі 1000 грн, судові витрати в розмірі 14024,80грн., в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 06.08.2019 року, рішення Деснянського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року в частині вирішення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2018 року в частині розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судових витрат в розмірі 9 691,72грн.
02.03.2020 року до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконання надійшов виконавчий лист Деснянського районного суду міста Києва №754/3025/18 від 04.10.2019 про стягнення з  ОСОБА_1  на користь ОСОБА_3 судових витрат в розмірі 9691,72грн.
03.03.2020 року державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що вказана в заяві стягувача та у виконавчому документі адреса проживання чи перебування боржника не відноситься до Деснянського РВДВС.
04.09.2019 року Деснянський районний суд м. Києва направив по вищезазначеному рішенню оригінал виконавчого листа на адресу ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).
ОСОБА_3 виявив відсутність виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва, про що звернувся до Національної поліції України, даний факт зареєстрований за №65335 від 11.11.2020, що підтверджується довідкою № СО-65335 від 11.11.2020 року.
Представник ОСОБА_3 - адвокат Круглов С.С. здійснив запит до Дніпровського районного відділу виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та отримав відповідь про те, що станом на 06.01.2021 року постанова Київського апеляційного суду від 06.08.2019 року по справі №754/3025/19 на виконання у Відділі не перебуває.
Дослідивши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що основними доводами апелянта у даній справі є позиція щодо недоведення з її точки зору факту втрати заявником виконавчого листа, адже безпідставна видача дублікату листа може бути підставою для ініціювання декількох виконавчих проваджень. 
Колегія суддів не погоджується із такою точкою зору апелянта з огляду на таке.
Згідно п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. 
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 р. № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа, зокрема, у таких заявах повинні бути зазначені назви сторін виконавчого провадження, викладені підстави для видачі дубліката виконавчого листа, посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або заява державного виконавця, в залежності від того хто втратив оригінал виконавчого документа. Причини втрати для вирішення цього питання не мають значення - оригінал може бути загублено, викрадено, знищено чи втрачено з інших причин.
Таким чином, ухвалюючи рішення про видачу дубліката виконавчого листа, суду необхідно перевірити, щоб виконавчий лист у цей момент не перебував у виконавчому провадженні, оскільки суд повинен запобігти ситуації, коли недобросовісний стягувач за одним судовим рішенням ініціює два виконавчі провадження - за оригіналом і дублікатом виконавчого листа.
З матеріалів справи вбачається, що заявник надав суду докази того, що виконавча служба повернула йому виконавчий лист, а також було надано докази того, що вказаний виконавчий лист на час розгляду його заяви про видачу дублікату виконавчого листа на виконанні не перебуває.
Колегія суддів вважає незрозумілою позицію апелянта щодо того, які саме докази з приводу втрати виконавчого листа на її думку мав надати суду заявник.
Колегія суддів зазначає, що  підставою для видачі дублікату виконавчого листа є необхідність його отримання у зв`язку із втратою незалежно від підстав такої втрати, поважних чи неповажних причин. При цьому, сам факт необхідності звернення стягувача до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа вже свідчить про відсутність у нього оригіналу такого листа, при тому, що заявник довів відсутність відкритого виконавчого провадження   за таким документом. Також є незрозумілою позиція, щодо того, які саме докази мають існувати стосовно втрати виконавчого листа особою, яка зазначає про відсутність у неї інформації стосовно місцезнаходження такого документу. 
Усе вищенаведене є підставою для задоволення судом заяви про видачу дубліката виконавчого листа, адже створення штучних перешкод для виконання рішення суду є неприпустимим. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами розгляду апеляційної скарги  колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов до правильного висновку по суті вимог заяви. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом, колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду в даному випадку відсутні, відтак апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд
                                  
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Головуючий                                                                                                С.О. Журба
 
Судді                                                                                                            Т.О. Писана 
 
                                                                                                                     К.П. Приходько