УХВАЛА

07 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/6254/21
адміністративне провадження № К/9901/31921/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Головного управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дій чи бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
20 квітня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Головного управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано усунути недоліки позову протягом 10-ти днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позову без руху шляхом надання суду оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн., сплаченого у встановленому порядку та розмірі, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року враховуючи, що викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, не виконані, недоліки позову не усунені позивачем , суд прийшов до висновку про повернення позовної заяви особі, яка її подала.
Не погоджуючись із ухвалою суду про повернення позовної заяви, скаржником подано апеляційну скаргу. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику, через невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Не погоджуючись з ухвалами суду першої та апеляційної інстанції позивачем 27 серпня 2021 року подано до Верховного Суду через систему "Електронний суд" касаційну скаргу.
В частині оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року Верховний Суд прийшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню. 
Оскільки ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви в апеляційному порядку не переглядалась, вона не підлягає касаційному оскарженню, а тому у відкритті касаційного провадження на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року слід відмовити.
Щодо оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 слід зазначити наступне.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Положеннями пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Приймаючи рішення про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху. 
Статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги до форми та змісту апеляційної скарги. 
Частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
У зв`язку із невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання документа про сплату судового збору та подання уточненої апеляційної скарги із зазначенням найменування, місцезнаходження та засобів зв`язку відповідачів та третіх осіб у справі відповідно до вимог статті 296 КАС України. Уточнену апеляційну скаргу надати у кількості, достатній для долучення до матеріалів справи та направлення учасникам справи.
Судом встановлено, що на виконання вимог ухвали, скаржником засобами електронного зв`язку надіслано заяву про усунення недоліків, в якій останній невірно зазначив коло учасників адміністративної справи. Апелянт зазначив в колі учасників справи Благодійний фонд «Екологія-Геос» в якості третьої особи, проте останній не приймав участь у справі в суді першої інстанції, судом першої інстанції питання щодо його залучення не вирішувалося.
Суд також зазначив, що апелянтом на підтвердження неможливості сплати судового збору не надано жодних доказів, що унеможливлює вирішення судом питання про звільнення від сплати судового збору.
Отже відповідно до ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Враховуючи те, що позивачем не усунуто у строк недоліки апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на підставі частини 4 ст. 169 КАС України.
Мотиви, наведені в оскаржуваному судовому рішенні та обставини, на які посилається заявник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі.
Таким чином, суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Керуючись статтями 169, 329, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Головного управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дій чи бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                             А.Г. Загороднюк
Судді:                                                                                                                  Л.О. Єресько
                                                                                                                            В.М. Соколов