КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                                                                                  
Справа № 758/16009/18
№ апеляційного провадження: 33/824/3012/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
30 червня 2021 року                                                                                                     м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Болотов Є.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року, ухвалену під головуванням судді Головчак М.М., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  
 
    встановив:
 
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду в частині визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначив, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Судом не зазначено, чому саме ОСОБА_1 не діяв у відповідності до норм ПДР України. Формулювання вини ОСОБА_1 у судовому рішенні є некоректним. Судом упереджено, без належних доказів, не прийнято до уваги висновок експертного дослідження № 103 від 12 червня 2019 року. Судом не враховано важливі покази свідка ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 . Судом належним чином не досліджено протокол огляду місця події. Судом невірно оцінено висновок експерта № 33674/19/28131/20-52 від 27 листопада 2020 року.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали.
ОСОБА_2 та його захисник заперечили проти апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 197619, 15 серпня 2018 року о 13 год.15 хв. по вул. Набережно-Хрещатицькій, 25 у м. Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Fiat» д.н.з НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Peugeot» д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 27 листопада 2020 року № 33674/19/28131/20-52, водій ОСОБА_1 з моменту виникнення небезпеки для його руху повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР України.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується наступними доказами: 
-        протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 197619;
-        схемою пригоди; 
-        поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди;
-        висновком експерта від 27 листопада 2020 року № 33674/19/28131/20-52.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 12.1. ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно п. 12.3. ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Пункт 13.1. ПДР України передбачає, що  водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності вини ОСОБА_1 .
Апеляційний суд погоджується із оцінкою судом першої інстанції висновку експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди від 12 червня 2019 року, який складений судовим експертом ОСОБА_5 . Вказане експертне дослідження було проведено на замовлення захисника Мартиненка А.А., дослідження призначалося не за рішенням суду, експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, в розпорядження експерта  ОСОБА_5 суд не направляв матеріали справи для експертного дослідження. 
При цьому ОСОБА_1 та його захисник не заявляли у суді клопотань про проведення додаткової експертизи.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом не вказано, які саме норми ПДР України були порушені ОСОБА_1 , апеляційний суд відхиляє, оскільки суд першої інстанції вказав, які норми ПДР України були порушені ОСОБА_1 , а саме: п. 12.1., п. 13.1. Правил дорожнього руху.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не враховано важливі покази свідка ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 , є безпідставними.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права.
Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови Подільського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП немає.
З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
 
     постановив:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Подільського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року, ухвалену під головуванням судді Головчак М.М., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Повний текст постанови виготовлено 02 липня 2021 року.

Суддя                                                                                                                   Є.В. Болотов