Справа № 0308/5775/12 	Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В. 	
Провадження № 22-ц/802/1185/21  Категорія: 81 	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
23 вересня 2021 року                                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Шевчук Л. Я.,
суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
секретар с/з  - Галицька І. П.,
з участю:  
представника заявника - Шевчука В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2021 року,

                                              В С Т А Н О В И В :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 травня 2012 року у цій справі постановлено стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором  у розмірі 125857,19 грн та судовий збір у розмірі 1258,57 грн.
У травні 2021 року ТзОВ «Діджи Фінанс»  звернулось в суд із заявою про заміну стягувача, яка обґрунтована тим, що 02 жовтня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір про відступлення прав вимоги № 2307/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТзОВ «Діджи Фінанс», а ТзОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за договорами кредиту та поруки, в тому числі і за договором, укладеним з відповідачем ОСОБА_1 .
Посилаючись на зазначені обставини, товариство просило суд замінити стягувача  ПАТ «Дельта Банк»  на ТзОВ «Діджи Фінанс».
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2021 року заяву ТзОВ «Діджи Фінанс» про заміну стягувача задоволено.
Постановлено замінити стягувача у справі № 0308/11267/12 з ПАТ «Дельтабанк» на ТзОВ «Діджи Фінанс».
Боржник ОСОБА_1 , не погоджуючись із постановленою судом ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви ТзОВ «Діджи Фінанс».
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд постановив ухвалу про заміну стягувача без належної оцінки доказів та не врахував той факт, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором останній виконав.
У відзиві на апеляційну скаргу ТзОВ «Діджи Фінанс» просить апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін  з таких підстав.
Задовольняючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції врахував, що на підставі укладеного 02 жовтня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Діджи Фінанс» договору про відступлення права вимоги право грошової вимоги за кредитним договором № 1113-017/ФК-08 від 21 липня 2008 року перейшло до ТзОВ «Діджи Фінанс», а тому суд замінив стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТзОВ «Діджи Фінанс».
Такий висновок суду є правильний.
За матеріалами справи судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 травня 2012 року ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 1113-017/ФК-08 від 21 липня 2008 року в розмірі 125857,19 грн та 1258,57 грн судового збору.
Також судом встановлено, що 02 жовтня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір про відступлення права вимоги № 2307/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТзОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до позичальників, заставодавців та поручителів, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 .
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Положення статті 442 ЦПК України застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
У разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора (пункти 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК України).
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Отже, підставою для зміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони у цих правовідносинах.
За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження на стадії виконання рішення суду відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні з наданням йому статусу стягувача.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не впливають на законність оскаржуваної ухвали суду.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 

                                         П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2021 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом  тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий

Судді